БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
12.05.2026
Справа №646/874/26
Провадження №2/497/1119/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.05.2026 року          м. Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого - судді Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря судового засідання - Мунтянової В.Р.,
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, - 

ВСТАНОВИВ:

01.04.2026 за підсудністю з Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором від 17.11.2023 року в загальному розмірі 34 455.00 грн., судовий збір в сумі 2422.40 грн. 
Свої вимоги мотивує тим, що 17.11.2023 року між фізичною особою позичальником: ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений Договір про споживчий кредит № 100711050 згідно з умовами якого відповідач отримав 10 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. 
Відповідно до графіку сплати кредитних коштів Відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк встановлений Кредитним договором. 
Укладаючи Кредитний договір Відповідач та Кредитодавець уклали договір у вигляді електронного документа у відповідності до ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст. 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно з п. 3.2.6. Кредитного договору, Кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника.
Таким чином, відповідно до умов кредитного договору, 28.02.2024 року між Первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги 105-МЛ/Т від 28.02.2024 року.
Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги, та у відповідності до статті 512 Цивільного кодексу України Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за Кредитним договором № 100711050 від 17.11.2023 року, що укладений між Кредитодавцем та Відповідачем.
Сума заборгованості Відповідача становить 34 455.00 грн., відповідно до Виписки з особового рахунка.
Оскільки відповідач не сплатив суму заборгованості за кредитним договором, а ні первісному кредитору, а ні позивачу по справі, зазначене стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Ухвалою від 02.04.2026 року було відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 12.05.2026 року о 15:00 годині (а.с.51), про що повідомлено сторін по справі (а.с.52).
Відповідачу надіслано копію позовної заяви з доданими документами, та роз`яснено про необхідність подання в п`ятнадцятиденний строк письмового відзиву разом з наявними у нього доказами.

В судове засідання 12.05.2026 року:
-представник позивача - не прибув, про час та місце проведення розгляду повідомлений згідно вимог чинного законодавства (а.с.52). В позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи без участі представника з підтриманням позовних вимог та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.4).
- відповідач також не прибув. 13.04.2026 надіслав через «Електронний суд» заяву про розгляд справи без його участі, просив суд позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» задовольнити частково, зменшивши суму відсотків, судові витрати позивача на професійну правничу допомогу зменшити до фактично обґрунтованого мінімуму. 
Щодо не співмірності відсотків зазначив: 
Позивач просить стягнути 24 455 грн відсотків при тілі кредиту 10 000 грн. Нарахована сума відсотків більш ніж у 2,4 рази перевищує суму самого кредиту. Відповідно до ст. 627 ЦК України, свобода договору обмежена вимогами розумності та справедливості. Такий розмір нарахувань є кабальним та не відповідає принципу добросовісності. 
Щодо звільнення від неустойки:
Кредитний договір було укладено під час дії воєнного стану. Згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного стану споживач звільняється від відповідальності за прострочення зобов`язань у вигляді неустойки (штрафу, пені). Просить суд ретельно перевірити розрахунок Позивача на предмет прихованого включення штрафних санкцій до суми «відсотків». 
Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу Позивач заявляє до стягнення 8 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Вважає цю суму абсолютно необґрунтованою та завищеною з огляду на наступне (ст. 137 ЦПК України): 
Неспівмірність: Сума витрат на адвоката складає майже 25% від суми основного позову, що є надмірним тягарем для Відповідача.
Типовість справи: Дана справа є малозначною та типовою. Позовна заява є стандартним шаблоном, який масово використовується Позивачем. Підготовка такого документа не потребує 6,5 годин роботи адвоката, як зазначено в Акті.
Відсутність участі адвоката в засіданнях: Позивач сам клопоче про розгляд справи без участі свого представника, отже, реальні витрати часу адвоката є мінімальними. Згідно з правовою позицією Верховного Суду (справа № 922/445/19), суд має право зменшити розмір витрат на правничу допомогу, якщо вони не є співмірними зі складністю справи та обсягом виконаних робіт. Прошу суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу до символічної суми (не більше 1 000 грн) або відмовити у їх стягненні.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав..
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до норм пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Судом встановлено, що 17.11.2023 року між фізичною особою позичальником ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений Договір про споживчий кредит № 100711050 згідно з умовами якого відповідач отримав 10000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором (а.с.6-11), на підставі заповненої заяви від 17.11.2023 року (а.с.12)
Згідно довідки про ідентифікацію відповідачеві був наданий одноразовий ідентифікатор 734421 на мобільний номер телефону НОМЕР_1 (а.с.13).
В подальшому відповідач успішно заповнив анкету заяву№ 100711050 та погодив умови кредитування.(а.с.13-14).
Як вбачається з платіжного доручення № 76709535 від 17.11.2023 року на кредитний рахунок Мастеркард № НОМЕР_2 було успішно зараховано суму кредиту в розмірі 10000 гривень.(ва.с.14-зворотна сторона).
Відповідно до графіку сплати кредитних коштів Відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк встановлений Кредитним договором. Укладаючи Кредитний договір Відповідач та Кредитодавець уклали договір у вигляді електронного документа у відповідності до ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст. 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Умовами кредитного договору передбачено:
Сума кредиту -10 000 гривень,
Кредит надається загальним строком -105 днів з 17.11.2023
Пільговий період складає -15 днів, 
Поточний період складає -90днів.
Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 15.00 гривень, які нараховуються за ставкою 0.01 відсоток.
Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 31500.00 гривень, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.50 відсотків від фактичного залишку кредиту.
Згідно з п. 3.2.6. Кредитного договору, Кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника.
На виконання ухвали суду від 02.04.2026 Акціонерним товариством «УНІВЕРСАЛ БАНК» було ініційовано детальну перевірку в ході якої підтверджено, що на картковий рахунок платіжної картки № НОМЕР_3 був зарахований платіж у сумі 10000 грн у період з 17.11.2023 по 22.11.2023 року(а.с.58-59).
Таким чином, відповідно до умов кредитного договору, 28.02.2024 року між Первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги 105-МЛ/Т від 28.02.2024р.(далі - Договір відступлення прав вимоги). (а.с.17-21) 
Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги), та у відповідності до статті 512 Цивільного кодексу України Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за Кредитним договором № 100711050 від 17.11.2023 року, що укладений між Кредитодавцем та Відповідачем.
Сума заборгованості Відповідача становить 34455 грн., відповідно до Виписки з особового рахунка з них: 
прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 10000 грн. 
прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить - 24455 грн. 
прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить - 0 грн.
Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості Відповідача та виконання кредитних зобов`язань Відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 23401309/3542 від 29.12.2025 р
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Таким чином, як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду справи № 2-127/11 (постанова від 01.02.2018 року) за змістом наведених положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.
Докази, на підставі яких до позивача перейшло право вимоги не оспорюються і з огляду на презумпцію правомірності правочинів, на підставі яких до позивача перейшло право вимоги до відповідача, він вправі пред`являти відповідну вимогу про стягнення коштів.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Так, статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором.
У відповідності до вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Зокрема, відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідач не надавав своєчасно кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
Відповідно до розрахунку заборгованості загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 100711050 від 17.11.2023 року становить 34455 гривень 
Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості як належний доказ у справі, оскільки будь яких доказів на спростування такого відповідачем не надано, нарахування проводились у межах строку кредитування та на умовах визначених договором, з якими відповідач погодився. Розмір кредитного ліміту для споживача був визначений сторонами в договорі, за межі таких умов банк не вийшов. Окрім цього, відповідачем також не представлено суду свого розрахунку заборгованості за кредитним договором № 100711050 від 17.11.2023 року, який би містив інший розмір заборгованості визначеної позивачем та не доведено, що на момент укладення договору існували інші умови ніж зазначені в такому.
З огляду на викладене, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо). Така правова позиція висловлена Верховним Судом у справі № 127/23910/14-ц від 23.12.2020 року.
В порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом ст.ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Визначаючи розмір боргу, суд виходить з розрахунку, який надано позивачем та підтверджений випискою з особового рахунку відповідача. Відповідачем цей розрахунок не спростований, лише вказано що він неспівмірний та кабальний.
Відповідач в свою чергу не погоджуючись з відсотками нарахованими банком не надав свій контррозрахунок, та не заперечував проти укладення самого кредитного договору не визнавав його недійсним, а відтак доводи відповідача про зменшення відсотків за процентами не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Окрім цього відповідач заперечував проти стягнення неустойки, за кредитним договором з посиланням на норми законодавства однак така за вищевказаним договором взагалі відсутня. А відтак доводи відповідача суд розцінює критично.
Оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати боргу за укладеним договором, а також факт наявності заборгованості у розмірі 34455 грн.,з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 10000 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить - 24455 грн. 

При вирішенні питання щодо судових витрат суд виходить із наступного.
Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивач у зв`язку із захистом своїх прав поніс судові витрати, які складаються з наступного: судового збору при поданні позовної заяви у розмірі 2662,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,0 гривень.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Згідно зі ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За змістом ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.ч.4-6 цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як встановлено судом, між позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет» укладено договір №0107 від 01.07.2025 року про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами (а.с.35).
Згідно з Розділом № 2 Договору (п.2.3.), вартість наданих послуг правничої допомоги за 1 (одну) Кредитну справу складає 8000,0 гривень.
Зазначені вище докази в матеріалах справи свідчать про реальність надання ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» - адвокатом правничої допомоги в рамках укладеного між ними договору.
Одночасно суд зауважує, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат, враховано те, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову; взято до уваги критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, предмету спору та фінансового стану обох сторін.
В постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відтак, із урахуванням складності справи, яка віднесена до категорії малозначних справ, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи (надання первинної консультації, правовий аналіз наявних документів, вивчення правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства та підготовки подання позовної заяви до суду), значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи адвоката, зазначені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,0 гривень є завищеними, належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу співмірності розподілу судових витрат.
Враховуючи вищевикладене, суд з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 гривень відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг.

Щодо судового збору:
Оскільки за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України відшкодуванню на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» необхідно стягнути судовий збір в сумі 2662, 40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 509, 512, 514, 519, 525, 526, 634, 1046, 1054, 1077-1086 ЦК України, ст. ст. 10-13, 81, 89, 263, 265, 280-284 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою:  АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер  НОМЕР_4 ,
на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»: код ЄДРПОУ 35234236, 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, 28 корпус, 4-й поверх, НОМЕР_5 , банк отримувача АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614,
заборгованість за кредитним договором № 100711050 від 17.11.2023 року станом на 05.01.2026 року в розмірі 34 455.00 гривень (тридцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят п`ять гривень) з яких 
- 10000.00 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 
- 24455.00 гривень прострочена заборгованість за сумою відсотків;
та 
-2662.40 гривень (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) судового збору;
-3000.00 гривень (три тисячі гривень) витрати на правову допомогу.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторін:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»: 79029, м. Львів, вул. Смаль Стоцького 1, 28 корпус 

Представник позивача Представник АО «АПОЛОГЕТ» Адвокат Усенко Михайло Ігорович: 79029, Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, Засоби зв`язку: НОМЕР_6 , ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 

Відповідач ОСОБА_1 :    АДРЕСА_1 ; -  АДРЕСА_2 

Суддя      С.В.Кодінцева