Справа № 581/87/26 
Провадження № 2/581/144/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
і м е н е м У к р а ї н и 

12 травня 2026 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., при секретарі судового засідання - Бочкун Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Синівської сільської ради Сумської області про повернення в натурі відумерлого майна, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки
ВСТАНОВИВ:
Сутність заявленого позову 
У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Липоводолинського районного суду Сумської області із зазначеним позовом, уточнивши який просив суд:
- зобов`язати відповідача передати йому в натурі земельні ділянки: площею 2,4366 га (рілля) з кадастровим номером 5923286800:02:003:0104, площею 0,4897 га (сіножать) з кадастровим номером 5923286800:03:002:0022, площею 0,0848 га (пасовище) без кадастрового номеру, що перейшли у власність Синівської сільської ради як відумерла спадщина після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серія IV-CM №017760, виданого 01 листопада 2001 року;
- зобов`язати відповідача передати йому в натурі земельні ділянки: площею 2,4366 га (рілля) з кадастровим номером 5923286800:02:003:0108, площею 0,4061 га (сіножать) з кадастровим номером 5923286800:03:002:0028, площею 0,0851 га (пасовище) без кадастрового номеру, що перейшли у її власність Синівської сільської ради як відумерла спадщина після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серія IV-CM №017761, виданого 01 листопада 2001 року;
- скасувати записи про державну реєстрацію права власності земельних ділянок з кадастровими номерами: 5923286800:02:003:0104 (номер відомостей про речове право 5503002 від 25 березня 2014 року, площею 2,4366 га), 5923286800:03:002:0022 (номер відомостей про речове право 5665885 від 29 квітня 2014 року 0,4897 га), внесений до Державного реєстру речових прав Державним реєстратором Липоводолинського районного управління юстиції в Сумській області;
- скасувати записи про державну реєстрацію права власності земельних ділянок з кадастровими номерами: 5923286800:02:003:0108 (номер відомостей про речове право 13583386 від 01 березня 2016 року площею 2,4366 га), 5923286800:03:002:0028 (номер відомостей про речове право 5880735 від 13 травня 2014 року, площею 20,4061 га) внесений до Державного реєстру речових прав Державним реєстратором Липоводолинського районного управління юстиції в Сумській області. 
Позовні вимоги мотивовані тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його двоюрідна тітка по лінії батька - ОСОБА_2 , яка на день смерті постійно проживала у селі Синівка Липоводолинського району Сумської області. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого, включена земельна ділянка загальною площею 3,04 га, у тому числі рілля - 2,4366 га, сіножаті - 0,5138 га та пасовища - 0,0848 га, які належали спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-СМ №017760, виданого 01 листопада 2001 року. Позивач посилався на те, що на день відкриття спадщини разом із померлою проживали її сестра - ОСОБА_3 , а також сам позивач. Єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 була її сестра - ОСОБА_3 , яка відповідно до положень ЦК УРСР 1963 року належала до спадкоємців другої черги, спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_2 не було. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину після смерті сестри, оскільки проживала разом із нею та вступила в управління і володіння спадковим майном, однак не встигла оформити спадкові права належним чином. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої увійшли належні їй земельні ділянки загальною площею 2,97 га, у тому числі рілля - 2,4366 га, сіножаті - 0,4487 га та пасовища - 0,0851 га, які належали їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-СМ №017761, виданого 01 листопада 2001 року, а також спадкове майно, прийняте нею після смерті сестри - ОСОБА_2 . На день відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 разом із нею проживав позивач. ОСОБА_1 зазначив, що ще за життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким усе своє майно заповіла йому. У зв`язку із цим позивач вважає себе єдиним спадкоємцем як за заповітом, так і за законом.
Посилаючись на положення ЦК УРСР 1963 року та ЦК України, позивач вказав, що спадщина після смерті його тіток була фактично прийнята. Зокрема, після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла її сестра ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв сам позивач, оскільки проживав разом із нею на момент її смерті та фактично вступив у володіння спадковим майном. Також зазначав, що після смерті тіток позивач не знайшов документів на спадкове майно та не знав про наявність земельних ділянок і заповіту. Лише восени 2025 року він випадково дізнався про існування заповіту, складеного на його користь, а також про наявність у спадкодавців земельних ділянок. Після цього він звернувся до Синівської сільської ради, де отримав дублікат заповіту, а також копії державних актів на землю.
Одночасно позивачу стало відомо, що рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 24 червня 2010 року у справі №2-о-38/2010 спадщину після смерті ОСОБА_3 визнано відумерлою та передано у власність територіальної громади села Синівка в особі Синівської сільської ради. Аналогічно рішенням суду від 02 липня 2010 року у справі №2-о-39/2010 відумерлою було визнано спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка також перейшла у власність територіальної громади. На підставі зазначених судових рішень Синівською сільською радою замовлено технічну документацію та сформовано земельні ділянки із присвоєнням кадастрових номерів, зокрема, щодо спадщини після смерті ОСОБА_3 сформовані земельні ділянки: площею 2,4366 га (рілля) з кадастровим номером 5923286800:02:003:0108; площею 0,4061 га 9 сіножать) з кадастровим номером 5923286800:03:002:0028; щодо спадщини після смерті ОСОБА_2 сформовані земельні ділянки: площею 2,4366 га (рілля) з кадастровим номером 5923286800:02:003:0104; площею 0,4897 га (сіножать) з кадастровим номером 5923286800:03:002:0022. Позивач вказав, що земельні ділянки-пасовища площею 0,0848 га та 0,0851 га сформовані не були та відомості про них у Державному земельному кадастрі відсутні.
Оскільки позивач фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , визнання спадщини відумерлою порушує його права як спадкоємця за заповітом, а тому посилаючись на положення статті 1280 ЦК України, зазначає, що у разі, якщо майно, на яке претендує спадкоємець, перейшло як відумерла спадщина до територіальної громади та збереглося, спадкоємець має право вимагати передання такого майна в натурі.
Процесуальні дії суду у даній справі
Ухвалою судді місцевого суду від 17 березня 2026 року в даній справі відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання на 14 квітня 2026 року о 9 год 20 хв. Ухвалою судді місцевого суду від 14 квітня 2026 року підготовче провадження закрито та призначено дану справу до відкритого одноособового розгляду на 12 травня 2026 року о 9 год 20 хв. 12 травня 2026 року спір вирішено по суті з ухваленням рішення по справі. 
Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах представник позивача та позивач позов підтримали, представник відповідача позов визнав, усі учасники просили розглянути справу без їхньої присутності.
Установлені судом фактичні обставини даної справи до всіх заявлених вимог
13 квітня року 1993 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким на випадок її смерті зробила таке розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповіла ОСОБА_1 . Заповіт посвідчено секретарем виконкому Синівської сільської ради народних депутатів Липоводолинського району Сумської області, 13 квітня 1993 року за реєстровим № 106 (а.с. 12).
ОСОБА_2 на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,04 га, що розташована на території Синівської сільської ради Роменського району Сумської області, що підтверджується копією державного акту серії ІV-СМ № 017760 від 1 листопада 2001 року (а.с. 8).
ОСОБА_3 на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,97 га, що розташована на території Синівської сільської ради Роменського району Сумської області, підтверджується копією державного акту серії ІV-СМ № 017761 від 1 листопада 2001 року (а.с. 11).
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 89 років померла ОСОБА_2 у с.Синівка Липоводолинського району Сумської області (а.с.6).
ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 81 рік померла ОСОБА_3 у с.Синівка Липоводолинського району Сумської області (а.с.9).
Згідно із довідковими даними виконавчим комітетом Синівської сільської ради Роменського району Сумської області №143/02-26 та №142/02-26 від 17 жовтня 2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті була зареєстрована та постійно проживала по АДРЕСА_1 ; за зазначеною адресою на день смерті останньої разом із нею зареєстровані та проживали сестра ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , племінник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня смерті була зареєстрована та постійно проживала по АДРЕСА_1 ; за зазначеною адресою на день смерті останньої разом з нею зареєстровані та проживали племінник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; заповіт від імені ОСОБА_3 посвідчений виконавчим комітетом Синівської сільської ради 13 квітня 1993 року під реєстровим №106 (а.с.7, 10).
Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 24 червня 2010 року визнано відумерлою спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , у вигляді земельної ділянки, загальною площею 2,97 га, право власності на яку посвідчено державним актом серії IV-СМ № 017761 від 1 листопада 2001 року, та передано її у власність територіальній громаді с. Синівка Липоводолинського району Сумської області в особі Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 13-15).
Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 2 липня 2010 року визнано відумерлою спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , у вигляді земельної ділянки, загальною площею 3,03 га, право власності на яку посвідчено державним актом серії IV-СМ № 017760 від 1 листопада 2001 року, та передано її у власність територіальній громаді с. Синівка Липоводолинського району Сумської області в особі Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 16-17).
Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 17 жовтня 2025 року та з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно…, сформованого 23 січня 2026 року вбачається, що право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,4366 га, кадастровий № 5923286800:02:003:0108, зареєстровано за Синівською сільською радою на підставі рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 24 червня 2010 року (а.с. 18-23, 64). 
Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 17 жовтня 2025 року та з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно…, сформованого 28 січня 2026 року вбачається, що право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,4366 га, кадастровий № 5923286800:02:003:0104, зареєстровано за Синівською сільською радою на підставі рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 2 липня 2010 року (а.с. 24-29, 59).
Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 17 жовтня 2025 року та з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно…, сформованого 16 березня 2026 року вбачається, що право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,4366 га, кадастровий № 5923286800:03:002:0028, зареєстровано за Синівською сільською радою на підставі рішення Липоводолинського районного суду Сумської області 24 червня 2010 року (а.с. 30-35, 65-66).
Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 16 жовтня 2025 року та з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно…, сформованого 16 березня 2026 року вбачається, що право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,4897 га, кадастровий № 5923286800:03:002:0022, зареєстровано за Синівською сільською радою на підставі рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 2 липня 2010 року (а.с. 36-41, 62-63).
Згідно із копією погосподарської книги Синівської сільської ради за 2001-2005рр. у вказаний період в одному господарстві під № 161 проживали ОСОБА_2 (голова сім`ї), ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 (сестра), ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 (племінник), ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.58).
Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору по всім заявленим вимогам
Відповідно до статті 15, частини першої статті 16 ЦК України, частин першої, другої статті 4, частини першої статті 5 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ч. 1, 3 статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, які виникли з моменту набрання ним чинності.
Згідно з п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Правила книги шостої цього Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК 2003 року і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.
Отже, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Тобто, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР.
Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.
Стаття 525 ЦК УРСР вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.
Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем відкриття спадщини - останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст. 525, 526 ЦК УРСР).
Згідно зі ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.
Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.
У статті 530 ЦК УРСР зазначено, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).
Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.
Згідно зі ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч.2 ст.1280 ЦК України, якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію.
Висновки суду по суті заявлених вимог
У даній справі спадщина після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відкрилася раніше 1 січня 2004 року, то до таких спадкових правовідносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року в частині щодо спадкування права на земельні ділянки.
Набувши статус спадкоємця другої черги за законом, ОСОБА_3 фактично вступила у володіння спадковим майном та прийняла спадщину після смерті своєї рідної сестри ОСОБА_2 , а після її смерті спадщину на підставі заповіту аналогічним чином прийняв племінник померлої - ОСОБА_1 . До такого висновку суд дійшов оцінюючи надані органом місцевого самоврядування відомості, з яких вбачається, що на день смерті кожного зі спадкодавців, їхні спадкоємці проживали разом із ними та вступили у володіння спадковим майном. 
Ураховуючи те, що право на захист спадкових прав шляхом подання позову про повернення відумерлого майна реалізується спадкоємцем у зв`язку з набуттям територіальною громадою права власності на спірне майно, оскільки чинний цивільний закон не містить прямого застереження про необхідність скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою для реалізації спадкоємцем свого права вимоги до територіальної громади.
У протилежному випадку фактично нівелюється можливість застосовування спадкоємцем спеціального способу захисту, визначеного у нормах ч.2 ст.1280 нинічинного ЦК України, проте оскарження рішення суду про визнання спадщини відумерлою свідчитиме про обрання неправильного способу захисту свого права, яке спадкоємець вважає порушеним.
Із огляду на викладене, враховуючи, що земельні ділянки, на які претендує позивач, як спадкоємець, передані в якості відумерлої спадщини територіальній громаді, суд вважає за необхідне для ефективного та законного захисту прав позивача заявлені позовні вимоги задовольнити, передавши ОСОБА_1 в натурі зазначені дві земельні ділянки, що належали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за їх життя, скасувавши державну реєстрацію права власності територіальної громади Синівської сільської ради на вказані земельні ділянки. 
До цього, визнання позову відповідачем підлягає прийняттю судом у повному обсязі на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України, оскільки така дія не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та сторін по справі.
Розподіл судових витрат по справі
Оскільки позивач у позовній заяві не ставить питання про відшкодовування судових витрат, суд вважає можливим не вирішувати це питання. 
Керуючись ст. 2,4,12,13,81,89,141, 263-265 ЦПК України, суд 
у х в а л и в:
Задовольнити позов ОСОБА_1 до Синівської сільської ради Сумської області про повернення в натурі відумерлого майна, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки.
Повернути в натурі ОСОБА_1 земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: рілля площею 2,4366 га, кадастровий номер 5923286800:02:003:0104; сіножаті площею 0,4897 га, кадастровий номер 5923286800:03:002:0022; пасовища площею 0,0848 га (без кадастрового номеру), які розташовані на території Синівської сільської ради Роменського (Липоводолинського) району Сумської області, що належали померлій ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ № 017760 від 1 листопада 2001 року.
Повернути в натурі ОСОБА_1 земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: рілля площею 2,4366 га, кадастровий номер 5923286800:02:003:0108; сіножаті площею 0,4061 га, кадастровий номер 5923286800:03:002:0028; пасовища площею 0,0851 га (без кадастрового номеру), які розташовані на території Синівської сільської ради Роменського (Липоводолинського) району Сумської області, що належали померлій ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ № 017761 від 1 листопада 2001 року.
Скасувати державну реєстрацію права власності Синівської сільської ради Сумської області на земельну ділянку площею 2,4366 га, кадастровий номер 5923286800:02:003:0104, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського товариства, номер відомостей про речове право 5503002 від 25 березня 2014 року.
Скасувати державну реєстрацію права власності Синівської сільської ради Сумської області на земельну ділянку площею 0,4897 га, кадастровий номер 5923286800:03:002:0022, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського товариства, номер відомостей про речове право 5665885 від 29 квітня 2014 року.
Скасувати державну реєстрацію права власності Синівської сільської ради Сумської області на земельну ділянку площею 2,4366 га, кадастровий номер 5923286800:02:003:0108, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського товариства, номер відомостей про речове право 13583386 від 1 березня 2016 року.
Скасувати державну реєстрацію права власності Синівської сільської ради Сумської області на земельну ділянку площею 0,4061 га, кадастровий номер 5923286800:03:002:0028, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського товариства, номер відомостей про речове право 5880735 від 13 травня 2014 року.
Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ).
Відповідач: Синівська сільська рада (місцезнаходження юридичної особи: с.Синівка, вул. Спортивна, 2, Роменський район, Сумська область, код ЄДРПОУ: 04388455).
Повне рішення суду складено 12 травня 2026 року.  

Суддя Д. В. Бутенко