ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2026  м.Дніпро Справа № 904/1619/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),
суддів Чередко А.Є., Кощеєв І.М.
при секретарі судового засідання: Новіковій Д.О.

Представники сторін:
прокурор: Волкогон Тетяна Володимирівна (в залі суду) - службове посвідчення №069923 від 01.03.2023 р.
від відповідача -1: Марінеско Андрій Вікторович (в залі суду) - представник Дніпровської міської ради, посвідчення № 617 від 04.07.2025 р., виписка з ЄДР
інші представники сторін в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2025 у справі № 904/1619/24 (суддя Бажанова Ю.А.) (про зупинення провадження у справі)
за позовом Керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра, м. Дніпро 
до відповідача-1: Дніпровської міської ради, Дніпро
до відповідача-2: Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, м. Дніпро
до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "КПД-Д", м. Дніпро
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, м. Дніпро 
про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, зобов`язання повернути нежитлові приміщення

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Керівник Центральної окружної прокуратури міста Дніпра звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) в інтересах держави до Дніпровської міської ради, Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "КПД-Д", в якому просить суд: визнати незаконним та скасувати рішення Дніпровської міської ради №43/49 від 23.10.2019 "Про зміни до Переліку об`єктів нерухомого майна комунальної власності, що підлягають приватизації в 2019 році" в частині включення до переліку нерухомого майна за адресою: м. Дніпро, пров. Джинчарадзе, 5; визнати незаконним та скасувати рішення Дніпровської міської ради №49/49 від 23.10.2019 "Про приватизацію об`єкта нерухомого майна по пров. Джинчарадзе, 5"; визнати недійсним договір купівлі-продажу №1603_Н від 22.05.2020, укладений між Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради та ТОВ "КПД-Д", за яким останнє набуло право приватної власності на нежитлове приміщення №1 (поз. 1-17) загальною площею 309,5 кв.м за адресою: м. Дніпро, пров. Джинчарадзе, 5; визнати недійсним договір купівлі-продажу №1604/Н від 22.05.2020, укладений між Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради та ТОВ "КПД-Д", за яким останнє набуло право приватної власності на нежитлове приміщення №2 (поз. 1-7) загальною площею 117,0 кв.м за адресою: м. Дніпро, пров. Джинчарадзе, 5; зобов`язати ТОВ "КПД-Д" повернути на користь територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради зазначені нежитлові приміщення; стягнути з відповідачів на користь Дніпропетровської обласної прокуратури сплачений судовий збір.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ "КПД-Д" в порушення вимог чинного законодавства щодо приватизаційної процедури комунального майна не здійснило поліпшень орендованих нежитлових приміщень у розмірі 25% від загальної ринкової вартості комунального майна, визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди, у зв`язку з чим Дніпровська міська рада не мала права обирати спосіб приватизації шляхом викупу. Прокурор також посилається на те, що вартість комунального майна була суттєво занижена, звіт про незалежну оцінку не був складений та затверджений зазначеною в ньому особою (що підтверджується висновком почеркознавчої експертизи), а договір оренди не був чинним на момент завершення приватизації. Крім того, прокурор зазначає, що територіальна громада недоотримала значні грошові кошти, оскільки спірне нерухоме майно було відчужено за 475 320,00 грн, тоді як реальна вартість цього майна становить 1 914 603,00 грн.
Пунктом 7 ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2025р. про зупинення провадження у справі № 904/1619/24, яка є предметом апеляційного оскарження зупинено на час проведення експертизи і до отримання висновку експерта провадження у справі № 904/1619/24 зупинено на час проведення експертизи і до отримання висновку експерта.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що: враховуючи приписи частини 3 статті 195 Господарського процесуального кодексу України зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України можливе на стадії підготовчого провадження.
Можливість повернення до стадії підготовчого провадження узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема, постанови від 02.10.2019 у справі № 916/2421/18, у якій Верховний Суд погодився з судами першої та апеляційної інстанцій у питанні можливості повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття у випадку, якщо судом встановлено замовчування відповідачем важливого питання, яке мало б бути вирішено саме на стадії підготовчого провадження. На думку Верховного Суду, стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому у пункті 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.
Враховуючи все вищевикладене, суд вважає за доцільне провадження у справі зупинити до отримання висновку експерта.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Перший заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури Миргородська О.М. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, а також стягнути з позивача у справі на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання ТОВ "КПД-Д" та призначаючи комплексну експертизу із зупиненням провадження у справі, виходив з того, що суд самостійно не може надати оцінку запереченням відповідача проти висновку експерта, наданого прокурором, що, на думку суду, викликає необхідність проведення оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи. Жодних інших підстав для повернення до підготовчого провадження та призначення експертизи в ухвалі фактично не наведено. При цьому судом необґрунтовано відхилено заперечення прокурора про відсутність підстав для призначення експертизи.
Судом проігноровано той факт, що у справі № 904/1619/24 вже призначалася аналогічна експертиза за клопотанням відповідача ухвалою від 06.11.2024, проведення якої було доручено Дніпропетровському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, однак ТОВ "КПД-Д" без жодних поважних причин відмовилося оплатити її проведення, внаслідок чого експертна установа повернула матеріали справи без проведення експертизи. При цьому експертна установа була обрана саме відповідачем, який був обізнаний про її вартість на час призначення та гарантував оплату у власному клопотанні.
Клопотання відповідача обґрунтоване тим, що прокурором до висновку експерта №4894/4895-22 від 22.02.2023 не долучено копій матеріалів, на підставі яких зазначена експертиза була проведена. Однак такі вимоги не узгоджуються зі змістом статті 98 ГПК України, і відповідачем не наведено жодних інших обґрунтованих заперечень щодо правильності та доказового значення висновку експерта. Суд фактично призначає експертизу з єдиною метою — оцінки доказу, наданого прокурором, що не передбачено статтею 99 ГПК України та суперечить основоположним принципам господарського процесу, зокрема принципу рівності учасників процесу у наданні доказів та оцінки доказів виключно судом.
Прокурор наголошує, що висновок експерта №4894/4895-22 від 22.02.2023 наданий до суду у належним чином засвідченій копії та відповідає всім вимогам частин 6 та 7 статті 98 ГПК України. Надання копій матеріалів, на підставі яких проведено експертизу, не передбачено нормами чинного господарського процесуального законодавства, зокрема статтею 98 ГПК України, і як наслідок не може свідчити про обґрунтовані сумніви щодо правильності висновку. Проведення експертизи з метою оцінки висновку експерта, наданого прокурором, є неприпустимим та суперечить нормам процесуального законодавства, оскільки така оцінка є виключною компетенцією суду і підставою для проведення експертизи відповідно до статті 99 ГПК України не є.
У справі наявний ряд доказів, наданих як прокурором, так і відповідачем, які дозволяють встановити обставини справи та дійти обґрунтованого висновку про відсутність необхідності у спеціальних знаннях для вирішення спору. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Такий висновок є усталеним та неодноразово підтриманий Верховним Судом, зокрема у постановах від 28.09.2023 у справі №927/32/23, від 07.07.2022 у справі №910/886/21, від 30.09.2021 у справі №927/110/18, від 13.08.2021 у справі №917/1196/19 та від 14.07.2021 у справі №902/834/20.
Щодо відсутності підстав для повернення справи до стадії підготовчого провадження прокурор зазначає, що Главою 6 Розділу ІІІ ГПК України не врегульовано питання щодо повернення суду до стадії підготовчого провадження після його закриття. Відповідно до практики Верховного Суду (постанови від 03.10.2019 у справі №902/271/18, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 03.04.2019 у справі №913/317/18, від 14.03.2023 у справі №921/174/21) обставини для такого повернення мають бути вагомими, оскільки можливість повернення з будь-яких підстав нівелює значення стадій господарського процесу.
Підготовче провадження у справі було відкрито ухвалою від 16.04.2024 та закрито ухвалою від 19.05.2025, тобто тривало понад один рік. За цей час судом у повному обсязі виконано завдання підготовчого провадження з наданням широкої можливості всім учасникам реалізувати право на захист та надання доказів. Представником відповідача не заявлено клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження, а повторне клопотання про призначення експертизи подано через півтора місяці після закриття підготовчого провадження, безпосередньо перед другим судовим засіданням по суті, без надання доказів поважності та без зазначення нових обставин. Суд першої інстанції в ухвалі жодним чином не обґрунтував наявність виняткових підстав для повернення до підготовчого провадження.
У справі № 904/1619/24 відсутні вагомі обставини, які б вказували на неможливість для ТОВ "КПД-Д" вчинити відповідні процесуальні дії протягом підготовчого провадження, що тривало більше року. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій відповідно до статті 13 ГПК України. Повернення до стадії підготовчого провадження у цій справі призводить до порушення принципу рівності учасників судового процесу та надає одній зі сторін значну процесуальну перевагу.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Дніпровська міська рада подала відзив на апеляційну скаргу, згідно якого вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою. Дніпровська міська рада зазначає, що однією з основних засад господарського судочинства є принцип змагальності сторін, суть якого розкрита у статті 13 ГПК України, та який забезпечує повноту дослідження обставин справи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін, а недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права кожного на розгляд справи упродовж розумного строку. Дніпровська міська рада посилається на статті 99, 104 ГПК України та зазначає, що суд за клопотанням учасника справи призначає експертизу у справі за наявності сукупності умов, передбачених законом, а висновок експерта не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється разом з іншими доказами. Дніпровська міська рада вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не містять обставин, які б свідчили про порушення норм матеріального чи процесуального права, а призначення експертизи є законним та обґрунтованим, оскільки спрямоване на повне, всебічне й об`єктивне з`ясування обставин справи. Просить суд розглянути апеляційну скаргу відповідно до вимог чинного законодавства та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.
Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
ТОВ "КПД-Д" не скористалося правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чередко А.Є., Кощеєв І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.08.2025р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/1619/24. Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2025 у справі № 904/1619/24 (суддя Бажанова Ю.А.) (про зупинення провадження у справі), до надходження матеріалів даної справи з Господарського суду Дніпропетровської області.
22.08.2025р. матеріали справи № 904/1619/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
У зв`язку з відпусткою судді Кощеєва І.М., за розпорядженням керівника апарату суду від 10.09.2025року, проведено автоматизовану зміну складу колегії суддів, за результатами якої для розгляду апеляційної скарги у справі № 904/1619/24 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя -Дармін М.О. (доповідач), судді – Чус О.В., Чередко А.Є. ( для відкриття апеляційного провадження).
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2025 у справі № 904/1619/24 (суддя Бажанова Ю.А.) (про зупинення провадження у справі), для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
15.09.2025 до Центрального апеляційного господарського суду через «Електронний суд» від представника Дніпровської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу.
11.05.2026 до Центрального апеляційного господарського суду через «Електронний суд» від прокурора надійшло клопотання по справі.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.2026 було вирішено здійснювати розгляд справи № 904/1619/24 за правилами загального провадження. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 01.06.2026 об 11:00 год.
На підставі розпорядження керівника апарату суду від 28.05.2026 у зв`язку з усунення обставин, що зумовили заміну судді-члена колегії, а саме вихід роботу судді Кощеєва І.М., було здійснено передачу справи раніше визначеному складу суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.05.2026 справу № 904/1619/24 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідача), суддів: Кощеєв І.М., Чередко А.Є.
01.06.2026 в судове засідання з`явилися прокурор та представник Дніпровської міської ради, інші представники сторін в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Під час проведення судового засідання на території міста Дніпро сигналу повітряної тривоги оголошено не було, у зв`язку з чим колегія суддів констатує відсутність підстав для висновку щодо наявності обставин, що перешкоджають здійсненню правосуддя та розгляду справи у визначений час.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення
У рішеннях від 28.10.1998 у справі “Осман проти Сполученого королівства” та від 19.06.2001 у справі “Креуз проти Польщі” Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції").
“Розумність” строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі “G. B. проти Франції”), тощо. Отже, поняття “розумний строк” є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.
Точкою відліку часу розгляду справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.
Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (п.51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").
Отже, при здійсненні правосуддя судом мають враховуватися не тільки процесуальні строки, визначені ГПК України, а й рішення ЄСПЛ, як джерела права, зокрема, в частині необхідності забезпечення судового розгляду впродовж розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
Згідно ч. 2 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя, навіть в умовах воєнного стану.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Суд звертає увагу на висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", відповідно до якого заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany).
Таким чином, сторона повинна демонструвати зацікавленість у найшвидшому вирішенні її питання судом, брати участь на всіх етапах розгляду, що безпосередньо стосуються її, для чого має утримуватись від дій, що можуть безпідставно затягувати судовий процес, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.10.2021 у справі № 11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі “Цихановський проти України” (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ “Смірнова проти України” (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), “Карнаушенко проти України” (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).
Як відзначив Верховний Суд у постановах від 12.03.2019 у справі № 910/12842/17, від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18, від 07.07.2022 у справі № 918/539/16 відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Таким чином, згідно з усталеною судовою практикою та позицією ЄСПЛ відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-от неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.
Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
В свою чергу, варто наголосити на тому, що визначення пріоритету на користь неучасті в судовому засіданні у випадку невизнання судом обов`язкової явки представника, не тягне за собою неможливість здійснення розгляду справи, тобто відсутність уповноваженого представника в судовому засіданні не є безумовною підставою для відкладення судового засідання.
До того ж, обставин, що ускладнювали б вирішення відповідного спору за наявними матеріалами судом не встановлено.
Враховуючи положення ст. 7, 13, 14, 42-46 ГПК України, зокрема, щодо того, що учасники справи мають рівні права, якими вони повинні користуватися добросовісно, та несуть ризик настання тих чи інших наслідків, зумовлених невчиненням ними процесуальних дій, з огляду на те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи містяться докази їх повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, приймаючи до уваги необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, зважаючи на обставини сприяння судом у наданні учасникам судового процесу достатнього часу для належної підготовки своєї позиції та викладення її в поданих процесуальних документах, а також в забезпеченні участі в судових засіданнях, в тому числі в режимі відеоконференції, і цими правами вони розпоряджаються на власний розсуд, констатуючи достатність матеріалів для ухвалення судового рішення, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами та без участі представника позивача.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів виснує, що судом апеляційної інстанції було здійснено всі необхідні дії, що сприяли в реалізації сторонами принципу змагальності та диспозитивності.
01.06.2026 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного:
Предметом апеляційного оскарження є ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2025 , яка згідно її вступної частини визначена судом першої інстанції, як ухвала про зупинення провадження у справі.
Згідно підпунтків а,б пункту 4 частини 1 статті 234 Господарського процесуального кодексу України, ухвала, що викладається окремим документом, складається з резолютивної частини із зазначенням :
а) висновків суду;
б) строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Пунктом 7 оспорюваної ухвали, провадження у справі № 904/1619/24 зупинити на час проведення експертизи і до отримання висновку експерта.
Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України, окремо від рішення суду першої інстанції може , в тому числі, бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанці про зупинення провадження у справі;
Відповідно до частини 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Як зазначалося вище, приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що : « … враховуючи приписи частини 3 статті 195 Господарського процесуального кодексу України зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України можливе на стадії підготовчого провадження…»
Вирішуючи питання про наявність підстав для зупинення провадження у справі, яка визначена місцевим господарським судом, в зв`язку з поверенням на стадію підготовчого провадження на підставі частини 3 статті 195 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів виходить з наступного:
Відповідно до статті 195 Господарського процесуального кодексу України:
1. Суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.
2. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
3. Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1 - 31 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.
Згідно пункту 1 оспорюваної ухвали, суд повернувся до стадії підготовчого провадження у справі № 904/1619/24.
Як вбачається з матеріалів справи № 904/1619/24 судом відкрито провадження у справі ухвалою від 16.04.2024 та закрито підготовче провадження ухвалою від 19.05.2025. 
При цьому, як вбачається з мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції від 19.05.2025р., якою закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в засіданні на 04.06.2025 вважаючи за можливе закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті, місцевим господарським судом було враховано, що : « …02.10.2024 від через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "КПД-Д" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
23.10.2024 через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "КПД-Д" надійшло клопотання про призначення оціночної-будівельної та будівельної-технічної експертизи в якій просить суд призначити судову оціночно-будівельну та будівельно-технічну експертизу по справі № 904/1619/24.
У судовому засіданні, яке відбулося 23.10.2024, господарським судом оголошено перерву до 06.11.2024.
30.10.2024 через систему "Електронний суд" від представника прокуратури надійшли заперечення проти клопотання відповідача про призначення у справі повторної судової оціночної-будівельної та будівельної-технічної експертизи.
05.11.2024 через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "КПД-Д" надійшли пояснення щодо заперечень позивача проти клопотання про призначення у справі повторної судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи в яких просить суд задовольнити заявлене клопотання про призначення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи по справі № 904/1619/24 в повному обсязі; поновити пропущений строк на долучення нових доказів до матеріалів справи № 904/1619/24; долучити до матеріалів справи додаткові докази, а саме: 1) Копію технічного звіту з обстеження будівельних конструкцій об`єкту: "Нежитлового приміщення, яке розташоване на 1-му поверсі, одноповерхової будівлі, площею 431,3 кв.м (в т.ч. ганок 4,8 кв.м), яка розміщена за адресою: пров. Джинчарадзе , буд. 5 , м. Дніпро" № 2412.2019-ОБ від 24.12.2019; 2) Копію квитанції до прибуткового касового ордера № 12 від 24.12.2019; 3) Копію договору № 24-12/19 на проведення технічного обстеження від 23.12.2019; 4) Копію договору № 30-12/21 від 30.12.2021 на виконання будівельно-монтажних робіт з додатком; 5) Копію додаткової угоди № 1 від 03.03.2022 до договору № 30-12/21 від 30.12.2021.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2024 призначено у справі № 904/1619/24 судову експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.
Матеріали справи № 904/1619/24 повернулись до Господарського суду Дніпропетровської області із листом від Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичному центру МВС України про направлення повідомлення про неможливість проведення судової експертизи від 27.02.2025.…».
Колегія суддів враховує, що ухвалою від 04.06.2025, суд першої інстанції, враховуючи неявку в судове засідання представників відповідачів та третьої особи, задля дотримання принципу рівності сторін, суд визнав за необхідне відкласти розгляд справи відкладено розгляд справи на 11.06.2025.
Ухвалою суду першої інстанції від 11.06.2025, відповідно, господарським судом оголошено перерву до 25.06.2025.
Згідно мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції від 01.07..2025р.: « … У судовому засіданні, яке відбулося 11.06.2025, господарським судом оголошено перерву до 25.06.2025.
23.06.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "КПД-Д" надійшло клопотання про призначення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи у справі, проведення якої доручити Полтавському відділенню Національного науково-дослідного центру "Інститут судових експертиз ім засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України.
25.06.2025 судове засідання не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Бажанової Ю.А. на лікарняному.
Після усунення вказаних обставин перебування головуючого судді на лікарняному, господарський суд вважає за необхідне призначити розгляд справи у судовому засіданні…» .
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що з дати винесення судом першої інстанції ухвали від 19.05.2025р. і до дати винесення оспорюваної судового рішення (ухвали про зупинення провадження у справі ) від 16.07.2025р. обставини , пов`язані з розглядом справи змінилися лише в частині того, що 23.06.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "КПД-Д" надійшло повторне клопотання про призначення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи у справі, яке вмотивоване тим, що ТОВ "КПД-Д" не мало об`єктивної можливості своєчасно здійснити попередню оплату експертизи призначеної ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2024, з огляду на її необґрунтовано завищену вартість (229 219,20 грн), яка для відповідача-3 була надмірним фінансовим тягарем, у зв`язку з початком нового фінансового року та відсутністю належної кількості фінансових ресурсів після розрахунків з контрагентами та сплати обов`язкових податків та платежів, що не відповідає критеріям добросовісності, справедливості та розумності та є непропорційним переслідуваній меті та предмету позову у цій справі. 
Колегія суддів зауважує, що відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Статтею 177 ГПК України унормовано, що завданнями підготовчого провадження є:
1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;
2) з`ясування заперечень проти позовних вимог;
3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;
4) вирішення відводів;
5) визначення порядку розгляду справи;
6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.
Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.
В пунктах 20,21 постанови Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2018 року у справі № 904/5995/16 викладено наступний правовий висновок:
20. Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною четвертою цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
21. Отже, пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли ГПК України встановлено неможливість такого поновлення.
Обгрунтовуючи своє клопотання про призначення експертизи Товариства з обмеженою відповідальністю "КПД-Д" зазначало в тому числі про наступне: " ... Дніпропетровський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України направив до Господарського суду Дніпропетровської області рахунок-фактуру на попередню оплату проведення будівельно-технічної експертизи №ДН2024-8136 від 27.12.2024 на суму 229 219,20 грн.
Однак, ТОВ «КПД-Д» не мало об`єктивної можливості своєчасно здійснити попередню оплату такої експертизи, з огляду на її необґрунтовано завищену вартість (229 219,20 грн), яка для відповідача-3 була надмірним фінансовим тягарем, у зв`язку з початком нового фінансового року та відсутністю належної кількості фінансових ресурсів після розрахунків з контрагентами та сплати обов`язкових податків та платежів, що не відповідає критеріям добросовісності, справедливості та розумності та с непропорційним переслідуваній меті та предмету позову у цій справі.
Внаслідок наведених обставин, Дніпропетровський науково-дослідний експертно- криміналістичний центр МВС України повернув до Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи № 904/1619/24 без проведення призначеної експертизи..." (т.5 з.с. 235)
Поняття “справедливе правосуддя” в сучасному розумінні має два аспекти:
- матеріальна справедливість, яка полягає в тому, що кожне судове рішення має бути справедливим по суті (тобто при вирішенні спірного питання повинні бути справедливо визначені права і обов`язки тих, хто звернувся до суду, або завдяки судовому рішенню має бути відновлена порушена справедливість);
- процесуальна справедливість, яка передбачає розгляд справи відповідно до певних судових процедур.
В аспекті зазначеного колегія суддів апеляційного господарського суду звертається до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).
Система доказування у господарському процесі засновується на розподілі тягаря доказування між сторонами у справі. Посилаючись на ту чи іншу обставину або спростовуючи їх у суді, сторона повинна доводити такі обставини доказами (статті 13, 74 ГПК).
Колегія суддів приймає до уваги ту обставину, що в своєму клопотанні, яке зареєстровано в системі електронний суд 23.10.2024р. Відповідач -3 просив проведення експертизи доручити саме Дніпропетровському науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України (т.4 з.с. 134). 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів виснує, що задовольняючи клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "КПД-Д" про призначення експертизи, місцевий господарський суд припустився зайвої гнучкості, оскільки клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "КПД-Д" від 23.06.2025 не містить в собі посилань на належні і допустимі в розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України докази, які б, в свою чергу, надавали суду першої інстанції можливість дійти висновку, що експертиза призначена ухвалою суду від 16.07.2025. і проведення якої доручено Полтавському відділенню Національного науково-дослідного центру "Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України, витрати по проведенню якої покладено покладено на Відповідача -3, на відміну від експертизи призначеної ухвалою від 06.11.2024р., якою також було задоволено відповідне клопотання Відповідача -3 від 23.10.2024 про призначення у справі екпертизи і витрати на проведення якої, також, відповідно, було покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "КПД-Д", буде дешевшою вартості робіт з проведення експертизи Дніпропетровським науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України, а ТОВ "КПД-Д", відповідно матиме можливість і намір її оплачувати. При цьому, на час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції ТОВ "КПД-Д", маючи необхідні рахунки на оплату не здійснило оплати вартості її провадення.
Відповідно до практики Верховного Суду (постанови від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17, від 03.04.2019 № 913/317/18 від 14.03.2023 у справі № 921/174/21), суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч. 1 ст. 100 ГПК України).
Згідно з п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи; з питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до частин 1-3 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи.
Оскільки в своїй апеляційній скарзі прокурором оспорюється правомірність призначення у справі експертизи, як підстави для зупинення провадження у справі і зупинення провадження у справі обумовлено саме призначенням у ній експертизи, колегія суддів виснує про відсутність підстав для призначення оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи. 
Вищенаведене, відповідно, є підставою для скасування оспорюваної ухвали.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;
Відповідно до пункту 4 частини 1, частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Враховуючи вищевикладене, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2025 підлягає скасуванню з поверненням до суду першої інстанції для продовженя розгляду.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Враховуючи вищевикладене, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку задовольнити апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2025 у справі № 904/1619/24, відповідно скасувати і направити справу до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2025 у справі № 904/1619/24 – задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2025 у справі № 904/1619/24 – скасувати.
Справу направити до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 08.06.2026

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя А.Є. Чередко

Суддя І.М. Кощеєв