1	Справа № 335/4217/25  1-кп/335/387/2026 	

ВИРОК
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
05 червня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя в складі
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в умовах дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, що був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, і станом на час розгляду справи продовженого до 02.08.2026, об`єднані в одне кримінальні провадження, внесені до ЄРДР під № 12025082060000536 від 02.05.2025 року та під № 12024082060001299 від 01.10.2024, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, громадянина України, такого, що має середню освіту, неодруженого, такого, що не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був призваний по мобілізації та направлений до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби.
?Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судятьпро Збройні Сили України в цілому.
Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі – Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.
Разом з цим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нехтуючи наведеними вище вимогами, проходячи військову службу на посаді гранатометника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що Указами Президента України на всій території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, вчинив корисливі злочини за таких обставин.
30.09.2024 у період часу з 01:00 години до 04:30 години, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи в умовах воєнного стану, введеного згідно Указу президента України №64/2022 від 24.02.2022, через незачинене вікно, шляхом зняття москітної сітки з останнього, проник до приміщення квартири АДРЕСА_3 , та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи у одній з кімнат вказаної квартири, таємно викрав дві сумки, які належать потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які не представляють матеріальної цінності для останньої, в яких знаходилось її власне майно та документи її чоловіка ОСОБА_8 , а саме: сім флеш- накопичувачів, з яких 4 флеш накопичувачі, об`ємом 8 Гб, 2 флеш накопичувачі, об`ємом 32 Гб та 1 флеш накопичувач, об`ємом 64 Гб, печатка в корпусі чорного кольору з штампом «Торгівельна Виробнича компанія Енерго» 43852617, ключ від автомобіля з логотипом «Mercedes-Benz», зв?язка ключів у кількості 3 штук, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 (серії НОМЕР_2 ), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , талон водія серії НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 на ім?я ОСОБА_8 , картка платника податків на ім?я ОСОБА_8 , трудовий договір про роботу за сумісництвом від 02.12.2021 року, свідоцтво про базову загальну середню освіту серії НК № 49066608 з додатком № 552557, диплом спеціаліста серії НОМЕР_6 з додатком № 11825719, диплом молодшого спеціаліста № 900565 з додатком № 230, трудова книжка на ім?я ОСОБА_7 , свідоцтво про загальнообов?язкове державне соціальне страхування № 2727210962, трудові угоди у кількості 4 штук, цивільно-правовий договір № 18, трудовий договір про роботу за сумісництвом, які належать ОСОБА_8 та будь-якої матеріальної цінності для останнього не представляють, а також мобільний телефон марки Samsung Galaxy M35 5G 128 Gb в корпусі блакитного кольору, вартістю 11 905 гривень 80 копійок, мобільний телефон «Oppo А53» 64 Gb, в корпусі чорного кольору, вартістю 2800 гривень, які знаходились на табуреті в одній з кімнат вказаної квартири, а також ноутбук фірми «Dell Vostro 1 3000», вартістю 10166 гривень 67 копійок та ноутбук «НР AR5B225» в корпусі чорного кольору.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, покинув місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 24872 гривень 47 копійок.
Вказане діяння ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковане за ч. 4 ст. 185 КК України як крадіжка (таємне викрадення чужого майна), поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.
Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 15 березня 2025 року, близько 11:00 год., діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Яценко, буд. 2, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, під приводом тимчасового користування, попрохав у потерпілого ОСОБА_9 , мобільний телефон «Motorola» з пам`яттю ємністю 12+256GB, у корпусі червоного кольору, який належить потерпілому.
ОСОБА_9 довіряючи ОСОБА_4 , та, розраховуючи на те, що той, після обумовленого тимчасового користування, поверне йому мобільний телефон, передав його останньому.
В подальшому, ОСОБА_4 , тримаючи зазначений мобільний телефон, та імітуючи телефонний дзвінок, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, заволодів вказаним мобільним телефоном вартість якого, згідно висновку експерта становить 9870 гривень 50 копійок, та не маючи наміру у майбутньому повертати його ОСОБА_9 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення із зазначеним мобільним телефоном, яким після розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 9870 гривень 50 копійок.
Вказане діяння ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковане за ч. 2 ст. 190 КК України як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.
Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 12.04.2025 у період часу з 14:55 години до 15:00 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного згідно Указу президента України N?64/2022 від 24.02.2022, зайшов до приміщення магазину «PROSTOR», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 68-В, де взяв з полиці товар, який належить ТОВ «НУМІС», а саме: упаковку туалетної (парфумерної) води «Dolce&Gabbana light blue», об?ємом 100 мл, вартістю 2 227,25 гривень та упаковку туалетної (парфумерної) води «Trussardi Uomo» об?ємом 100 мл, вартістю 1831,75 гривень.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, покинув місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «НУМІС» матеріальну шкоду на загальну суму 4059 гривень 00 копійок.
Вказане діяння ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковане за ч. 4 ст. 185 КК України як крадіжка (таємне викрадення чужого майна), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 21.04.2025 у період часу з 18 год. 45 хв. до 18 год. 50 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного згідно Указу президента України № 64/2022 від 24.02.2022, зайшов до приміщення магазину «PROSTOR», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 68-В, де взяв з полиці товар, який належить ТОВ «НУМІС», а саме: упаковку туалетної (парфумерної) води «Dolce&Gabbana Only One», об?ємом 100 мл, вартістю 2 227,25 гривень та упаковку туалетної (парфумерної) води «Trussardi Uomo» об?ємом 100 мл, вартістю 5696,33 грн.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, покинув місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «НУМІС» матеріальну шкоду на загальну суму 5696,33 грн.
Вказане діяння ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковане за ч. 4 ст. 185 КК України як крадіжка (таємне викрадення чужого майна), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 22.04.2025 приблизно о 11.42 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного згідно Указу президента України №64/2022 від 24.02.2022, зайшов до приміщення магазину «PROSTOR», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 68-В, де взяв з полиці товар, який належить ТОВ «НУМІС», а саме: дві упаковки туалетної води «Dolce&Gabbana light blue», об`ємом 100 мл, вартістю 2 227,25 гривень та 50 мл, вартістю 1 883,75 гривень, після чого дії останнього були помічені працівником магазину ОСОБА_10 , яка словесно прохала його повернути викрадений товар на місце та намагалась наздогнати його. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії мають відкритий характер та розуміючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 утримуючи викрадений товар при собі, побіг до виходу з приміщення магазину з метою втекти з місця скоєння кримінального правопорушення, однак останній не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками та відвідувачем магазину біля виходу з приміщення магазину.
Вказане діяння ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковане за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.
Обвинувачений ОСОБА_4  під час виконання судом вимог ст. 348 КПК України заявив про повне визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень за епізодом від 30.09.2024, не оспорюючи обставини, покладені в основу обвинувачення, що характеризують як об`єктивну, так і суб`єктивну сторону інкримінованих правопорушень, в тому числі дату, час, місце, спосіб вчинених діянь, перелік і вартість викраденого майна, умисну форму вини, корисливий мотив та мету збагачення.
Також обвинувачений підтвердив факт заволодіння ним телефоном потерпілого ОСОБА_9 , з яким вони товаришували. Раніше ОСОБА_4 неодноразово брав у ОСОБА_9 телефон для здійснення дзвінків, після чого повертав телефон, в тому числі міг повернути його і через декілька днів. Відтак, розуміючи, що ОСОБА_9 довіряє йому, ОСОБА_4 вирішив заволодіти телефоном потерпілого і привласнити його, користуючись довірою останнього, що і зробив. Він в черговий раз попросив потерпілого дати йому телефон останнього і обіцяв повернути. ОСОБА_9 надав йому свій телефон, однак в подальшому ОСОБА_4 його привласнив.
Відтак, судовий розгляд кримінального провадження щодо епізодів від 30.09.2024 та 15.03.2025 був проведений в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. 
Крім того, обвинувачений підтвердив, що в період до 22.04.2025 неодноразово приходив до приміщення магазину «PROSTOR», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 68-В, звідки таємно викрадав парфуми і виходив не поміченим працівниками магазину, і тому обвинувачення за епізодом від 12.04.2025 і від 21.04.2025 також не заперечує.
По епізоду від 22.04.2025 обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував самого факту викрадення ним двох упаковок туалетної води «Dolce&Gabbana light blue», об`ємом 100 мл і 50 мл, однак не погоджувався з кваліфікацією його діяння як відкритого заволодіння чужим майном. Надав показання про те, що він дійсно 22.04.2025 у денний час зайшов до приміщення магазину «PROSTOR», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 68-В, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Для цього він швидко пройшов повз касу, розташовану біля входу до магазину, і прослідував до торговельних рядів. Раніше він вже декілька разів приходив до цього магазину, проходив до торговельного рядку, де таємно викрадав парфуми, клав їх до своєї сумки, після чого виходив повз каси з магазину. Такий самий план був у нього і того разу. Він зайшов до магазину і пройшов до ряду з парфумами. Інших покупців в цей момент в магазині не було. Взявши з прилавку туалетну воду, він швидко обійшов навколо цього торговельного ряду з наміром якомога швидше покинути приміщення магазину, однак на виході його зупинила працівник магазину, а також з`явився за викликом охоронець, які не дали йому змоги покинути магазин. Усвідомлюючи, що він викритий, ОСОБА_4 відразу зізнався у викраденні, добровільно видав викрадене майно, з місця події не тікав, а після прибуття працівників поліції був затриманий. Обвинувачений наполягав, що був впевнений, що в момент заволодіння майном він діяв таємно від працівників магазину, був впевнений, що за ним ніхто не спостерігає. Також в момент заволодіння майном до нього ніхто не звертався, не гукав, припинити діяння не вимагав, а тому він був впевнений, що до діяв непомітно для всіх до того моменту, коли його зупинила на виході працівник магазину. Якби він почув, що його хтось помітив, він повернув би товар назад на полицю. Тому обвинувачений наполягав, що його діяння не можна кваліфікувати як відкрите викрадення чужого майна.
Крім того, обвинувачений заявив, що розкаюється у вчиненому, до протиправної діяльності повертатись не збирається, бажає повернутись до проходження військової служби, при призначенні покарання просив врахувати відсутність судимостей та сімейний стан.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , а також представник потерпілого ТОВ «НУМІС» - ОСОБА_11 , участі в судовому розгляді не брали, подавши заяви про проведення судового розгляду без їх участі.
Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю належних, допустимих, достовірних і достатніх взаємоузгоджених доказів, досліджених під час судового розгляду кримінального провадження.
Так, окрім показань обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду крадіжки майна від 30.09.2024, його вина у вчиненні цього кримінального правопорушення підтверджується такими доказами:
1)Протоколом прийняття заяви потерпілої ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення від 30.09.2024, в якій вона просила орган поліції притягнути до відповідальності невідому особу, яка в ніч на 30.09.2024 здійснила крадіжку за адресою АДРЕСА_4 , двох мобільних телефонів, двох ноутбуків та сумки з документами;
2)Протоколом огляду місця події від 30.09.2024 за адресою АДРЕСА_4 ;
3)Письмовою заявою ОСОБА_4 від 02.10.2024 на ім`я слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про добровільну видачу майна, що було ним викрадено 30.09.2024, а саме: дев`яти флеш-носіїв, печатку ТОВ «Енерго», ключа від автомобіля «Мерседес-Бенц», звязку ключів у кількості 3- штук, металевого інструменту, лінійки, ноутбуку марки НР чорного кольору (модель AR5B225), пакету з документами на ім`я ОСОБА_12 та ОСОБА_8 у кількості 17-ти штук;
4)Протоколом огляду предметів від 02.10.2024 добровільно виданих ОСОБА_4 , під час якого була оглянута чорна сумка для ноутбука (в якій було виявлено ноутбук марки НР в корпусі чорного кольору модель AR5B225, Флеш накопичувач VEGA 4 GB в корпусі сірого кольору, Флеш накопичувач HI-RAL 16 СВ в корпусі сірого кольору, Флеш накопичувач SP в корпусі зеленого кольору, Флеш накопичувач SP на 8 GB в корпусі чорного кольору, Флеш накопичувач CARD в корпусі синього кольору, Флеш накопичувач Transcend на 4GB в корпусі чорного кольору; Флеш накопичувач GOODRAM на 8 GB, Флеш накопичувач Goodram 32 на 32 GB, Флеш накопичувач HI- RALI на 4 GB, Печатку в корпусі чорного кольору з штампом «Торгівельна виробнича компанія «Енерго» 43852617, Ключ від автомобіля з логотипом Mercedes-Bens, звязки ключів у кількості 3-х штук, один металевий інструмент і лінійка синього кольору) та целофановий прозорий пакет (в якому виявлені ???Посвідчення водія серії п./п ВАА929076 на ім?я ОСОБА_8 ; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу номер НОМЕР_7 ; ???Талон БКЄ N? 018053; Паспорт громадянина України НОМЕР_5 на ім?я: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; Карта платника податків на ім?я ОСОБА_8 ; ???Трудовий договір про роботу за сумісництвом від 02.12.2021 року; Свідоцтво про базову загальну середню освіту серії HKN?49066608 на ім?я ОСОБА_12 ; ???Додаток до до свідоцтва про базову загальну середню освіту N?552557 на ім?я ОСОБА_12 ; ???Диплом спеціаліста серії XAN?11825719 на ім?я ОСОБА_7 ; Додаток до диплома спеціаліста N?11825719 на ім?я ОСОБА_7 ; Диплом молодшого спеціаліста серії N?900565 на ім?я ОСОБА_13 ; Додаток до диплому молодшого спеціаліста N?230 на ім?я ОСОБА_13 ; Трудова книжка на ім?я ОСОБА_7 ; Свідоцтво про загальнообов?язкове державне соціальне страхування № 2727210962 на ім?я ОСОБА_7 ; Трудові угоди у кількості 4 штук; Цивільно- правовий договір N?18 від 26. червня 2023 року; ????Трудовий договір про роботу за сумісництвом), і які були впізнані ОСОБА_7 як речі і документи, викрадені у неї 30.09.2024;
5)Постановою слідчого від 02.10.2024 про визнання речовими доказами речей і документів, виданих ОСОБА_4 і оглянутих вказаним вище протоколом;
6)Розпискою ОСОБА_7 від 02.10.2024 про прийняття вказаних речей і документів на відповідальне зберігання як речових доказів;
7)Заявою свідка ОСОБА_14 від 03.10.2024 про добровільну видачу мобільного телефону «Samsung» Galaxy М35 5G, ІМЕІ 1: НОМЕР_8 , ІМЕІ 2: , який він придбав у невідомого чоловіка за дві тисячі гривень;
8)Протоколом огляду предмета від 03.10.2024, під час якого був оглянутий виданий свідком ОСОБА_14 телефон, який був впізнаний ОСОБА_7 як викрадений у неї, в подальшому постановою слідчого від 03.10.2024 визнаний речовим доказом та повернутий їй на відповідальне зберігання;
9)Протоколом огляду предмета від 04.10.2024, під час якого був оглянутий ноутбук марки «Dell Vostro» в корпусі чорного кольору, який був впізнаний ОСОБА_7 як викрадений у неї, в подальшому постановою слідчого від 04.10.2024 визнаний речовим доказом та повернутий їй на відповідальне зберігання;
10)Висновком експерта від 10.12.2024 № СЕ-19/108-24/22009-ТВ, складеним судовим експертом Запорізького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_15 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефона «Samsung» Galaxy М35 5G в корпусі блакитного кольору станом на 01.10.2024 складає 11905,80 грн.; ринкова вартість мобільного телефону «Орро А53» в корпусі чорного кольору станом на 01.10.2024 складає 2800,00 грн.; ринкову вартість ноутбуку НР в корпусі чорного кольору модель AR5B225 визначити не вдалось;
11)Висновком експерта від 05.02.2025 № 11, складеним судовим експертом ОСОБА_16 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, відповідно до якого ринкова вартість ноутбуку марки «Dell Vostro» в корпусі чорного кольору станом на 30.09.2024 складає 10166,67 грн.
Окрім показань обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою від 15.03.2025, його вина у вчиненні цього кримінального правопорушення підтверджується такими доказами:
1)Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.02.2025, відповідно до якої потерпілий ОСОБА_9 просив притягнути до кримінальної відповідальності маловідому особу на ім`я ОСОБА_17 , який 15.03.2025 взяв у нього подзвонити мобільний телефон «Motorola» та зник у невідомому напрямку;
2)Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.03.2025, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_4 як чоловіка, який 15.03.2025 попросив у нього мобільний телефон «Motorola» у корпусі червоного кольору для тимчасового користування та не повернув його всупереч домовленості між ними;
3)Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.03.2025, відповідно до якого свідок ОСОБА_18 впізнала ОСОБА_4 як чоловіка, який 17.03.2025 попросив її здати до ломбарду мобільний телефон «Motorola» у корпусі червоного кольору;
4)Протоколом огляду відеозапису від 04.04.2025, під час якого був оглянутий відеофайл з камери відеоспостереження відділення ПТ «ЛОМБАРД «КОМПРОМІС» Нікітіч Н.В. і Компанія» за адресою м. Запоріжжя, проспект Соборний, 129, що міститься на ресурсі файлообміннику «DropMeFiles», на якому зафіксований факт того, що свідок ОСОБА_18 17.03.2025 зайшла до приміщення вказаного ломбарду у супроводі особи чоловічої статі, схожої на ОСОБА_4 , і який віддав у віконце касира мобільний телефон, а ОСОБА_18 пред`явила касиру свій паспорт і підписала документ, схожий на договір;
5)Висновком експерта від 27.03.2025 № 33, складеним судовим експертом ОСОБА_16 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «Motorola» у корпусі червоного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_9 , ІМЕІ 2: НОМЕР_10 , станом на 15.03.2025 складає 9870,50 грн.
Окрім показань обвинуваченого ОСОБА_4 щодо епізодів крадіжки у магазині «Простор» 219, що належить ТОВ «НУМІС» і знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 68-В, його вина підтверджується таким.
Стороною обвинувачення було надано і під час судового розгляду досліджено оптичний диск з відеозаписом з камер відеоспостереження що знаходяться в приміщенні магазину «Простор» 219 за адресою м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 68-В, отриманий органом досудового розслідування з вказаного магазину на відповідний запит, і який в подальшому постановою слідчого від 22.04.2025 визнаний речовим доказом.
На вказаному диску містяться шість файлів формату «avi» з назвами «1.avi», «2.avi», «3.avi», «4.avi», «5.avi» та «6.avi».
Файли з назвами «1.avi» та «2.avi» містять відеозаписи, на яких зафіксовано, як особа у куртці з капюшоном, надягнутим на голову, схожа на ОСОБА_4 , також зайшла до приміщення того самого магазину «Простор» 219 за адресою м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 68-В, пройшла до того самого ряду, де з тієї самої взяла і поклала до сумки одну коробку блакитного кольору та ще одну коробку темного кольору, після чого обійшла ряд з іншої сторони та безперешкодно вийшла з магазину.
Суд дійшов висновку, що на вказаних відеозаписах у файлах з назвами «1.avi» та «2.avi» зафіксований факт вчинення ОСОБА_4 крадіжки 21.04.2025.
Судом також встановлено, що згадані вище файли з назвами «3.avi» та «4.avi» містять відеозаписи, на яких зафіксовано, як ОСОБА_4 зайшов до приміщення того самого магазину «Простор» 219 за адресою м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 68-В, будучи одягнутим одяг чорного кольору та з кепкою на голові і сумкою через плече. Він пройшов до того самого ряду, де з тієї самої взяв і поклав до сумки одну коробку блакитного кольору, після чого обійшов ряд з іншої сторони та вийшов з магазину разом з викраденим товаром. При цьому працівниця магазину, хоча вочевидь і запідозрила його у крадіжці, однак самого моменту заволодіння товаром не побачила, і тому не наважилась зупинити ОСОБА_4 .
Суд дійшов висновку, що на вказаних відеозаписах у файлах з назвами «3.avi» та «4.avi» зафіксований факт вчинення ОСОБА_4 крадіжки 12.04.2025.
Файли з назвами «5.avi» та «6.avi» містять доказову інформацію щодо епізоду від 22.04.2025, і описані нижче.
Щодо обвинувачення ОСОБА_4 за епізодом від 22.04.205 судовий розгляд був проведений в загальному порядку в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Так, Відповідно до заяви, поданої 22.04.2025 до ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 - керуючою магазином «Простор» 219, що належить ТОВ «НУМІС» і знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 68-В, судом встановлено, що вказаною заявою ОСОБА_11 просила орган поліції притягнути до кримінальної відповідальності невстановлену особу чоловічої статі, яка 22.04.2025 з 11 год. 40 хв. до 11 год. 45 хв. здійснила у вказаному магазині крадіжку товару, а саме двох упаковок туалетної води «Dolce&Gabbana light blue», об`ємом 100 мл і 50 мл, вартістю 6088,00 грн. і 3799,00 грн. відповідно.
Разом з цим, відповідно до Довідки про вартість від 23.04.2025, складеної заступником головного бухгалтера ТОВ «НУМІС», вартість вказаних товарів у закупівельних цінах становила відповідно 2492,00 грн. та 1119,83 грн. без ПДВ.
З Протоколу огляду місця події від 22.04.2025, складеного слідчим СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_19 , судом встановлено, що під час цієї слідчої дії у присутності двох понятих і затриманого ОСОБА_4 було оглянуте приміщення магазину «Простор» 219, що належить ТОВ «НУМІС» і знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 68-В. Під час огляду було встановлено розташування касової зони, стелажів та камер відеоспостереження, що перебували у робочому стані. У відділі парфумерії на першій зверху полиці було виявлено запаковану у поліетилен картонну коробку блакитного кольору, в яку згідно напису на ній упаковану жіночу туалетну воду «Dolce&Gabbana light blue» об`ємом 100 мл. Ліворуч від вказаної коробки знаходиться аналогічна запакована у поліетилен картонна коробка блакитного кольору, в яку згідно напису на ній упаковану жіночу туалетну воду «Dolce&Gabbana light blue» об`ємом 50 мл. Обидва ці предмети були вилучені в ході вказаного огляду, постановою слідчого від 22.04.2025 вони були визнані речовими доказами, а ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 25.04.2025 на ці предмети накладено арешт.
Також судом встановлено, що на підставі постанови старшого слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_20 від 22.04.2025 в порядку ст. 245-1 КПК України були зняті показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису, які знаходяться у володінні ТОВ «НУМІС» із камер відеоспостереження, що знаходяться в приміщенні магазину «Простор» 219 за адресою м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 68-В, в період часу з 11 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. 22.04.2025, шляхом копіювання відповідних записів на носій інформації у виді диску для лазерних систем зчитування DVD-R, про що був складений відповідний протокол від 22.04.2025.
З Протоколу огляду відеозапису від 22.04.2025 судом встановлено, що під час цієї слідчої дії були оглянуті відеозаписи з із камер відеоспостереження, що знаходяться в приміщенні магазину «Простор» 219 за адресою м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 68-В, в період часу з 11 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. 22.04.2025, у кількості шести, з назвами «1.mp4», «2.mp4», «3.mp4», «4.mp4», «5.mp4», «6.mp4», викладений короткий опис зафіксованих на них зображень та виготовлені відповідні скрин-шоти. Однак самих відеозаписів сторона обвинувачення не надала.
Переглядом файлу «5.avi», який записаний на раніше описаний оптичний диск, що був отриманий органом досудового розслідування в порядку ст. 93 КПК України, судом встановлено, що відеозапис тривалістю 4 хвилини 47 секунд, на якому відсутній звук, записаний на камеру, яка встановлена над касою ліворуч від входу до вказаного магазину. У свою чергу, ліворуч від каси під кутом приблизно 45 градусів розташовані три торговельні ряди з вивішеними на них товарами. На відрізку відеозапису, який починається з 1 хв. 38 сек., зображено, як до приміщення магазину зайшов ОСОБА_4 , одягнутий в одяг чорного кольору, без головного убору, з невеликою прямокутною сумкою, одягнутою через плече. Швидкими шагами він пройшов повз касу, за якою в цей час знаходилась працівник магазину і дивилась у його бік, та направився між першим та другим торговельними рядами. Більше нікого в цей момент на відеозаписі не видно. Працівник магазину відразу вийшла з місця касира та пішла за ОСОБА_4 , перебуваючи на відстані не більше двох метрів за спиною у нього. Після цього ОСОБА_4 взяв з місця, де були вивішені товари, предмети, яких на камері не видно. В цей саме момент працівник магазину, яка вже знаходилась за спиною ОСОБА_4 на відстані не більше одного метру, побачивши, що ОСОБА_4 взяв щось з товарів, повернулась і побігла назад до виходу з магазину. При цьому міміка на її обличчі вказує на те, що вона в цей час щось голосно викрикує. Одночасно в полі зору камери з`являється чоловік у білій футболці, який прямує до виходу з магазину, але, вочевидь почувши крик продавця, зупинився у самого виходу і повернувся праворуч, намагаючись побачити і зрозуміти, що відбувається. У свою чергу ОСОБА_4 в цей саме час обійшов торговельний ряд з іншої сторони, на декілька секунд зникнувши з поля зору камери. Після цього, на 1 хв. 49 сек. відеозапису видно, як ОСОБА_4 вибіг з іншої сторони середнього ряду і бігом направився до виходу з магазину, на ходу намагаючись зняти з себе сумку, що була одягнута на ньому через плече. Однак покинути приміщення магазину ОСОБА_4 не вдалось, оскільки вказаний вище чоловік у білій футболці загородив собою двері, внаслідок чого ОСОБА_4 був змушений зупинитись, і в цей час до виходу підбігла вказана вище працівник магазину, схопивши обвинуваченого за руку, і майже одночасно з іншої сторони магазину прибігла інша його працівник і стала допомагати тримати обвинуваченого. ОСОБА_4 у відповідь, намагаючись вирватись, одночасно дістав із сумки дві коробки блакитного кольору різного розміру, які у нього з рук забрала одна з працівниць магазину, яка перед тим підійшла до каси та натиснула тривожну кнопку. Вирватись у ОСОБА_4 не вдалось і подальший відеозапис до самого кінця містить зображення того, що одна з працівниць магазину тримає його за руку, і між ними триває якась розмова, однак всі рухи ОСОБА_4 вказують на його явне бажання покинути це приміщення.
Переглядом файлу «6.avi» тривалістю 4 хвилини 58 секунд, на якому відсутній звук, судом встановлено, що відеозапис, який міститься в ньому, записаний на камеру, яка встановлена у частині приміщення магазину, протилежній по відношенню до камери, з якої був скопійований відеозапис у файлі «5.avi». Поле зору цієї камери охоплює прохід між трьома торговельними рядами. На відрізку відеозапису, який починається з 1 хв. 45 сек., зображено, як у прохід між рядами швидко заходить ОСОБА_4 , одягнутий в одяг чорного кольору, без головного убору, з невеликою прямокутною сумкою, одягнутою через плече, і прямує до того місця, де у середньому ряді виставлені предмети парфумерії. Також на відеозаписі за фіксовано, що за ОСОБА_4 на відстані одного – двох метрів прямує працівниця магазину. В момент, коли ОСОБА_4 знімає з верхньої полки дві коробки блакитного кольору (приблизно 1 хв. 48-49 сек. відеозапис), на обличчі працівниці магазину з`являється міміка, характерна для голосного мовлення. Крикнувши щось на адресу ОСОБА_4 , працівниця магазину повертається і біжить до виходу з магазину. Одночасно ОСОБА_4 , не обертаючись назад, швидко кладе дві коробки блакитного кольору до своєї сумки, та, пришвидшуючи рух, обходить торговельний ряд з іншої сторони, після починає бігти і зникає з поля зору камери.
З показань допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 судом встановлено, що станом на 22.04.2025 вона працювала продавцем-консультантом в магазині «Простор» 219 за адресою м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 68-В, і тоді вона нещодавно почала працювати в цьому магазині. До її обов`язків входило обслуговування покупців у торговельному залі під час вибору товарів та здійснення касових операції. Коли до приміщення магазину зайшов чоловік, схожий на того, щодо якого напередодні у робочому чаті «Простор 219» серед працівників було поширено фотографію і інформацією про вчинення ним крадіжки товару з цього магазину, якого вона тепер знає як ОСОБА_4 , вона його відразу впізнала, і тому відразу пішла за ним з метою прослідкувати за його діями. Він йшов дуже швидко, і вона ледве встигала за ним. Коли вона побачила, що ОСОБА_4 взяв з полки товар (дві блакитні коробки парфумів) і почав їх класти кудись собі до одягу або до сумки, ОСОБА_10 закричала « ОСОБА_21 взяв, поклади на місце» і хотіла його наздогнати та схопити, але він, не озираючись на її крик, побіг навколо ряду в напрямку виходу з магазину. Свідок зрозуміла, що так не встигне його наздогнати, тому повернула назад і також побігла до виходу, прокричавши на ходу «Оксано, він знову прийшов». В цей момент з магазину виходив чоловік, який займався налаштуванням відеокамер. На її крики цей чоловік зупинився і не дав ОСОБА_4 вибігти з магазину. Після цього свідок наздогнала ОСОБА_4 і схопила його за руки, також прибігла інший працівник магазину, і вони разом стали його тримати. В якийсь момент, чого свідок вже точно не памятає, ОСОБА_4 віддав товар, який взяв з полки, а її колега викликала охоронну фірму «ВенБест». Співробітники останньої, у свою чергу, оцінивши ситуацію, викликали поліції. Викрадене ОСОБА_4 в подальшому вилучила поліція. Свідок наполягала на тому, що ОСОБА_4 не міг не почути її крику «Куди взяв, поклади на місце» з огляду на відстань близько одного метра, яка була між ними, і що якби вона встигла підійти ближче, вона змогла б його схопити відразу на місці. Однак він на її крик не обернувся, наміру пройти до каси для оплати товару не виявив ані відразу, ані після того, як його схопили на виході. При цьому інших покупців в торговельному залі в цей час не було.
З показань допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_22 судом встановлено, що станом на 22.04.2025 він працював охоронцем в охоронній фірмі «ВенБест», у групі швидкого реагування. Був виклик з магазину «Простор». По приїзду до магазину було виявлено, що працівниці магазину затримали чоловіка, схожого на ОСОБА_4 за підозрою у викраденні майна. Коли він приїхав, в руках у чоловіка нічого не було. Нам продемонструвало відеозапис з камер спостереження, на якому було видно, що цей чоловік щось бере в магазині. Ми викликали поліцію, яка по приїзду почала документувати подію. Самого моменту викрадення свідок не бачив.
З Висновку експерта № 47 від 23.04.2025, складеного судовим експертом ОСОБА_16 за результатами судово-товарознавчої експертизи, ринкова вартість туалетної жіночої води «Dolce&Gabbana light blue» об`ємом 50 мл станом на 22.04.2025 становила 1883,75 грн., а ринкова вартість туалетної жіночої води «Dolce&Gabbana light blue» об`ємом 100 мл станом на 22.04.2025 становила 2227,25 грн.
Мотиви, з яких суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, і відхиляє доводи сторони захисту щодо кваліфікації діяння обвинуваченого.
За змістом ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Як зазначено в постанові ККС ВС у справі № 754/17019/17, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами 2 та 4 ст. 17 КПК України, що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Беручи до уваги наведені вище вимоги кримінального процесуального закону, оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази як окремо, так і в сукупності, на предмет їх належності, допустимості та достовірності, суд приходить до таких висновків.
Самий факт протиправного умисного заволодіння ОСОБА_4 два упаковками жіночої туалетної води «Dolce&Gabbana light blue» 22.04.2025 у приміщенні магазину «Простор» 219 за адресою м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 68-В, самим обвинуваченим визнаний і неспростовно підтверджується дослідженими судом доказами.
Сторона захисту не оспорювала належність, допустимість і достовірність доказів, наданих стороною обвинувачення.
Щодо розмежування крадіжки і грабежу суд керується правовими позиціями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 № 10.
Так, крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. 
Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.
Розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. У зв`язку з цим викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки (психічно хворі, малолітні). Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно відбувається у присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про це чи вважає, що робить це непомітно для неї, а також тоді, коли викрадення вчиняється у присутності особи, якій доручено майно, але вона перебуває в такому стані, що виключає можливість усвідомлювати значення того, що відбувається (сон, непритомність, стан сп`яніння). 
Крадіжку і грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. 
Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину. Закінченим замахом на крадіжку є дії особи, яка викрала майно, але одразу була викрита.
Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.
Наведена правова позиція підтримується й актуальною судовою практикою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду. Наприклад, у постанові від 25.06.2024 у справі № 639/2852/22 ККС ВС зазначив таке:
«Крадіжка це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.
Таємність як спосіб вчинення крадіжки характеризується за допомогою двох критеріїв об`єктивного та суб`єктивного. Перший стосується зовнішньої обстановки вчиненого викрадення вважається таємним, коли заволодіння майном відбувається за відсутності будь-яких осіб (власників, очевидців, осіб, у володінні чи під охороною яких знаходиться майно), у присутності інших осіб, але непомітно для них, або вони у зв`язку з фізичними чи психічними особливостями були нездатні дати належну правову оцінку заволодінню майном, при розрахунку на потурання від інших осіб, чи коли інші особи переконані у правомірності дій винного.
Суб`єктивний критерій таємності як способу крадіжки означає прагнення винного діяти непоміченим з боку інших осіб, таким чином, щоб не зустріти будь-якого опору.
Натомість, грабіж це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, котра у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені й оцінюються як викрадення. При грабежі винний діє відкрито, ігноруючи можливий опір з боку потерпілого та інших сторонніх осіб. При цьому не має значення, чи вживали вказані особи заходів до того, щоб покласти край викраденню. Останнє при грабежі вчинюється заздалегідь очевидно, помітно для інших осіб, і така відкритість підвищує (порівняно з крадіжкою) суспільну небезпеку викрадення.
Відтак, розрізняючи крадіжку та грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий або інші особи характер вчинюваних винною особою дій. Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж».
Дослідженими судом доказами неспростовно підтверджується, що 22.04.2025 ОСОБА_4 зайшов до приміщення магазину «Простор» 219 за адресою м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 68-В, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку). На це вказує, зокрема, те, що він спочатку діяв за планом, який раніше успішно реалізовував: скористався тим, що в магазині не було покупців, швидко пройшов повз касира магазину до того самого місця, звідки раніше вже викрадав товар, впевненим рухом взяв з полиці дві коробки туалетної води, і почав класти їх до своєї сумки.
Суд бере до уваги показання ОСОБА_4 , щодо до вказаного моменту він діяв таємно, оскільки вважав, що за його діями ніхто не спостерігає, а продавця магазину у себе за спиною він не бачив, що дослідженим судом відеозаписом не спростовується.
Однак тим самим відеозаписом та показаннями свідка ОСОБА_10 , що повністю між собою узгоджуються, неспростовно підтверджується, що в момент, коли ОСОБА_4 взяв в руки товар з полиці, ОСОБА_10 голосно сказала на його адресу «Куди взяв, поклади на місце».
Реакція ОСОБА_4 на це полягала в тому, що він, не озираючись на свідка, яка була позаду нього на відстані близько одного метра, поклав товар, що вже був в його руках, до своєї сумки, і почав віддалятись від цього місця у напрямку, протилежному від продавця і каси, спочатку пришвидшивши кроки, а потім перейшовши на біг, і побіг іншим проходом прямо до виходу з магазину, не виявляючи наміру підійти до каси для оплати, де і був затриманий.
З наведеного випливає, що в момент, коли свідок крикнула «Куди взяв, поклади на місце», ОСОБА_4 , незважаючи на усвідомлення того, що він викритий, не припинив своє діяння, і вже відкрито для продавця магазину поклав викрадений товар до своєї сумки і намагався разом з викраденим товаром покинути місце вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, діяння ОСОБА_4 , розпочате як крадіжка, було виявлене свідком, чого обвинувачений не міг не розуміти, і, незважаючи на це, було продовжене відкрито для нього, тобто з моменту його викриття ОСОБА_4 діяв, керуючись раптово виниклим умислом на відкрите заволодіння чужим майном..
Відтак, суд приходить до висновку, що діяння ОСОБА_4 правильно кваліфіковане стороною обвинувачення як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж).
Заперечення сторони захисту з цього приводу суд відхиляє, оскільки вони суперечать матеріалам кримінального провадження.
Так, ствердження ОСОБА_4 про те, що він не чув, що до нього звертається продавець магазину з вимогою покласти товар на місце, а якщо і чув, то добросовісно не зрозумів, що це звернення було адресоване саме йому, спростовується тим, що на дослідженому відеозаписі (файл «5.avi») чітко видно, що крик продавця був настільки голосним, що на нього відреагував чоловік в білій футболці, який в цей момент знаходився біля виходу з магазину, а це відстань приблизно 8-10 метрів. Крім того, на цей крик прибігла інший продавець магазину, який взагалі була в іншій частині магазину. На ОСОБА_4 не було навушників чи інших предметів, які обмежували б слух. Відтак, на переконання суду, ОСОБА_4 не міг не почути вказаний крик продавця, тобто не міг не усвідомлювати, що він викритий і тепер діє відкрито для інших осіб, а його заперечення є неправдивими і спрямовані на ухилення від відповідальності. До того ж, саме після вказаного крику продавця ОСОБА_4 не озирнувся, і не вчинив дій, які б свідчили про намір оплатити взятий ним товар, а навпаки - значно прискорив свої дії і перейшов на біг, вочевидь, усвідомлюючи, що він викритий, і це також вказує на те, що обвинувачений слова свідка почув. Інших відвідувачів в магазині в цей час не було, і тому у ОСОБА_4 не було підстав вважати, що продавець звертається не до нього. Нарешті, вибігаючи з магазину, ОСОБА_4 також не проявив наміру оплатити товар, що знаходився в його сумці.
Так само суд погоджується з кваліфікацією вказаного діяння ОСОБА_4 як закінченого замаху на грабіж. Так, грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном. Таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпорядитися вилученим майном (винести, передати іншим особам тощо). Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати як замах на грабіж.
Оскільки ОСОБА_4 вчинив всі необхідні для заволодіння чужим майном дії, однак внаслідок викриття і затримання не отримав реальної можливості розпорядитись викраденим на власний розсуд, його дії становлять саме закінчений замах на грабіж.
Суд зауважує, що діяння ОСОБА_4 могло би бути кваліфіковане як замах на крадіжку лише у тому випадку, якби він відразу після окрику продавця на його адресу зупинив свої дії, не поклав би викрадене до сумки і не намагався покинути приміщення магазину разом з викраденим товаром.
Ознака повторності у діяннях ОСОБА_4 , вчинених після епізоду від 30.09.2024, підтверджується тим, що всі наступні злочини були посяганнями на право власності, і були повторними в розумінні примітки до ст. 185 КК України.
За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує вчинені ним діяння:
по епізоду викрадення майна у потерпілої ОСОБА_7 від 30.09.2024 - за ч. 4 ст. 185 КК України як крадіжка (таємне викрадення чужого майна), поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану;
по епізоду заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 від 15.03.2025 – за ч. 2 ст. 190 КК України як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно;
по кожному з епізодів викрадення майна у приміщенні магазину «Простор» 219 за адресою м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 68-В, від 12.04.2025 і від 21.04.2025, - зач. 4 ст. 185 КК України як крадіжка (таємне викрадення чужого майна), вчинена повторно, в умовах воєнного стану;
по епізоду викрадення майна у приміщенні магазину «Простор» 219 за адресою м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 68-В, від 22.04.2025, – зач. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить з такого.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації таке покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Під час вибору заходу примусу мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.
Призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності, суд вправі призначити такий вид і розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання в цілому.
Керуючись вказаними приписами та міркуваннями, суд бере до уваги, що всі інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення є умисними, корисливими і спрямованими на збагачення за рахунок чужого майна, були вчинені протягом шести місяців, поки ОСОБА_4 не був затриманий на місці вчинення останнього злочину. При цьому чотири з пятьох злочинів є тяжкими, а в останньому випадку обвинувачений вдався до відкритого викрадення чужого майна, суспільна небезпечність якого є значно вищою за попередньо вчинені ним діяння.
Оцінюючи характер і ступінь небезпечності вчинених обвинуваченим діянь, суд констатує, що вони полягали у свідомому нехтуванні загальновизнаними нормами людського співіснування, умисному порушенні права власності інших осіб на належне їм майно, в одному випадку супроводжувалось втручанням у недоторканість чужого житла, а у випадках викрадення товарів прямо з полиці магазину посеред робочого дня в присутності працівників магазину супроводжувались певною зухвалістю, що лише підвищувало ступінь суспільної небезпечності таких діянь.
Суд враховує, що матеріальна шкода, завдана діяннями обвинуваченого, частково відвернута. Так, майно, викрадене у потерпілої ОСОБА_7 , повернуто їй в натурі, через що вона не подала цивільний позов і не виявила бажання брати участь в судовому розгляді, а туалетна вода, викрадена обвинуваченим під час останнього епізоду 22.04.2025, була у нього вилучена також в натурі і може бути повернута власнику. Відомості про подальшу долю телефону потерпілого ОСОБА_9 та туалетної води, викраденої ОСОБА_4 в магазині «Простор» 12.04.2025 і 21.04.2025, в матеріалах кримінального провадження відсутні, однак і ці потерпілі цивільного позову про стягнення з обвинуваченого вартості викраденого майна не подали, і на суворому покарання обвинуваченого не наполягали.
Оцінюючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, має соціальні зв`язки з матір`ю похилого віку. Також ОСОБА_4 має статус військовослужбовця, але ще до 30.09.2024 вчинив дезертирство. Так, Ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 11.02.2025 у справі № 336/916/26 ОСОБА_4 було звільнено від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.408 КК України в порядку, передбаченому ч.5 ст.401 КК України для продовження проходження військової служби. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №62025080100001870 від 07.03.2025 відносно ОСОБА_4 , було закрито. За змістом цієї ухвали, 29.12.2023 солдат ОСОБА_4 в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не з`явився на службу, а саме до місця тимчасової дислокації підрозділів військової НОМЕР_1 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця несення служби не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обставиною, що пом`якшує покарання по епізодах від 30.09.2024, 15.03.2025,12.04.2025 І 21.04.2025, судом вважає визнання обвинуваченим своєї вини. Водночас судом не встановлено підстав для застосування ст. 69 КК України, оскільки цього необхідним є існування декількох обставин, що пом`якшують покарання. Тому суд вважає за можливе по вказаним епізодам призначити покарання на рівні мінімальної межі відповідних санкцій статей (частини статей) Особливої частини КК України.
Щодо призначення покарання за епізодом від 22.04.2025 суд зауважує, що обвинувачений самого факту викрадення не заперечував, однак вину у вчиненні грабежу не визнав, і заперечував обставини, що вказують саме на грабіж, навіть незважаючи на незаперечні докази цього. При цьому саме за вказаним епізодом завдана обвинуваченим шкода відвернута, однак не через щире каяття обвинуваченого чи відшкодування ним шкоди, а через своєчасне припинення його діяння іншими особами.
Також суд враховує, що положеннями ч. 3 ст. 68 КК встановлено, що за вчинення замаху за злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Ця норма є імперативною, тобто у визначених у ній випадках підлягає обов`язковому застосуванню.
Санкція ч. 4 ст. 186 КК за вчинення цього злочину передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.
Отже, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК за злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 і ч. 4 ст. 186 КК ОСОБА_4 може бути призначено покарання, розмір якого не повинен перевищувати двох третин максимального строку покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 186 КК, що становить 6 років 8 місяців позбавлення волі.
Подібну правову позицію виклав ККС ВС, зокрема, у постанові від 03.09.2019 у справі № 204/6180/17, і в подальшому неодноразово підтримував.
При цьому для цілей кваліфікації вартість майна, що стало предметом грабежу, в даному випадку значення не має.
Відтак, підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання за замах на грабіж суд не вбачає, оскільки в даному випадку знижений рівень суспільної небезпечності такого замаху вже врахований у ч. 3 ст. 68 КК України.
Суд також зауважує, що на ОСОБА_4 , як військовослужбовця, особливо в умовах воєнного стану, покладаються підвищені вимоги щодо дотримання законодавства та загальновизнаних норм людського співіснування, а посягання на чуже майно в умовах воєнного стану визнано законодавцем таким, що несе підвищену суспільну небезпеку, що має відображення у суворості санкції ч. 4 ст. 186 КК України.
Під час судового розгляду цього кримінального провадження суду не було надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 вчиняв інкриміновані йому кримінальні правопорушення під впливом тяжкого матеріального становища або інших складних життєвих обставин.
Отже, обставини життя і поведінки ОСОБА_4 вказують на те, що його морально-психологічні внутрішні установки не стали достатнім запобіжником від вчинення ним кримінальних правопорушень, і для нього нормальним було протягом майже півтора року ухилятись від військової служби, не працювати, жити за рахунок невстановлених джерел, вдаватися до посягань на чуже майно.
Наявні в матеріалах кримінального провадження відомості про отримання обвинуваченим поранення під час несення військової служби не впливають на наведену вище оцінку особи обвинуваченого і вчинених ним діянь, оскільки безпосереднього зв`язку між цими подіями немає.
Відтак, при призначенні покарання суд не вбачає підстав і для застосування правил ст. 75 КК України, оскільки ніщо не вказує на те, що виправлення обвинуваченого можливе без реального застосування до нього покарання.
Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого, суд бере до уваги таке.
На стадії досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2025 до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20.06.2025, з правом звільнення під заставу, який ухвалами суду від 19.06.2025, 12.08.2025 і 14.10.2025 був продовжений.
Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 11.11.2025 запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 було змінено на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання строком до 11.01.2026. Вказаною ухвалою на обвинуваченого ОСОБА_4 було покладено обов`язки:
цілодобово не залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_2 ;
з`являтися до слідчого, прокурора або суду, за першим викликом, у призначений час;
утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності);
- носити електронний засіб контролю.
У зв`язку з цим ОСОБА_4 був звільнений з-під варти негайно в залі суду.
Наступне судове засідання було призначене на 12.12.2025, про що обвинувачений ОСОБА_4 був повідомлений належним чином, однак на нього не з`явився без повідомлення причин.
Крім того, 25.11.2025 до суду надійшло повідомлення від ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про те, що обвинувачений ОСОБА_4 умови перебування під арештом належним чином не виконує. Зокрема, при проведенні перевірок 12.11.2025, 13.11.2025, 14.11.2025,15.11.2025, 16.11.2025, 17.11.2025, 18.11.2025, 19.11.2025, 20.11.2025 ОСОБА_4 за вказаним в ухвалі суду місцем проживання був відсутній.
В судові засідання, призначені на 15.01.2026 та 13.02.2026, обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився, судові виклики повернулись неврученими з позначкою «адресат відсутній».
Також судом встановлено, що Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 22.12.2025 ОСОБА_4 взятий під варту в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під № №62025080100001870 від 07.03.2025 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.
Як було зазначено вище, Ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 11.02.2025 у справі № 336/916/26 ОСОБА_4 було від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.408 КК України в порядку, передбаченому ч.5 ст.401 КК України для продовження проходження військової служби. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №62025080100001870 від 07.03.2025 відносно ОСОБА_4 , було закрито, а самого його звільнено з-під варти. На ОСОБА_4 було покладено обов`язок невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_11 для продовження проходження військової служби.
Станом на 17.02.2026 ОСОБА_4 до вказаної військової частини не вибув, і був затриманий на підставі ухвали Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 13.02.2026, постановленої в межах цього кримінального провадження, і того ж дня взятий під вартою, де перебуває й станом на час ухвалення цього вироку, а строк запобіжного заходу спливає 08.06.2026..
Наведена вище поведінка обвинуваченого свідчила про ухилення від участі в судовому розгляді, і свідоме невиконання ухвали від 11.11.2025 про застосування цілодобового домашнього арешту, що вказує на те, що і в подальшому належна процесуальна поведінка обвинуваченого може бути забезпечена лише шляхом залишення його під вартою до набрання цим вироком законної сили.
Також наведені обставини надають суду підстави не зараховувати в порядку ч. 7 ст. 72 КК України до строку призначеного ОСОБА_4 покарання строк цілодобового домашнього арешту, призначеного ухвалою від 11.11.2025, оскільки обвинувачений фактично не відбував цей запобіжний захід.
Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту двох коробок жіночої туалетної води, накладеного ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 25.04.2025 підлягає скасуванню.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерті у розмірі 3659,44 грн. слід покласти на обвинуваченого на підставі ст. 124 КПК України. При цьому суд не вбачає підстав для стягнення з обвинуваченого витрат на суму 1591,80 грн. за Висновок експерта № СЕ-19/108-24/19097-ТР від 04.10.2025, оскільки до матеріалів судового провадження такий висновок стороною обвинувачення залучений не був, його предмет дослідження та відношення до суті обвинувачення невідомі.
У кримінальному провадженні цивільний позов не було подано.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 100, 369, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 та ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України, і призначити йому такі покарання:
за ч. 4 ст. 185 КК України – позбавлення волі строком на три роки;
за ч. 2 ст. 190 КК України – позбавлення волі строком на один рік;
за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 із застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України – позбавлення волі строком на шість років вісім місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на шість років вісім місяців.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 продовжити до набрання цим вироком законної сили.
Строк відбування покарання обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.
На підставі ст. 72 КК України зарахувати до строку покарання за цим вироком періоди перебування ОСОБА_4 під вартою з 22.04.2025 по 19.11.2025 включно та з 17.02.2026 по день набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.
Стягнути з  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 3659,44 грн. (три тисячі шістсот п`ятдесят дев`ять гривень 44 копійки).
Долю речових доказів вирішити у такий спосіб:
1)ноутбук марки НР в корпусі чорного кольору модель AR5B225, Флеш накопичувач VEGA 4 GB в корпусі сірого кольору, Флеш накопичувач HI-RAL 16 СВ в корпусі сірого кольору, Флеш накопичувач SP в корпусі зеленого кольору, Флеш накопичувач SP на 8 GB в корпусі чорного кольору, Флеш накопичувач CARD в корпусі синього кольору, Флеш накопичувач Transcend на 4GB в корпусі чорного кольору; Флеш накопичувач GOODRAM на 8 GB, Флеш накопичувач Goodram 32 на 32 GB, Флеш накопичувач HI- RALI на 4 GB, Печатку в корпусі чорного кольору з штампом «Торгівельна виробнича компанія «Енерго» 43852617, Ключ від автомобіля з логотипом Mercedes-Bens, зв`язки ключів у кількості 3-х штук, один металевий інструмент і лінійка синього кольору, ???Посвідчення водія серії п./п ВАА929076 на ім?я ОСОБА_8 ; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу номер НОМЕР_7 ; ???Талон БКЄ N? 018053; Паспорт громадянина України НОМЕР_5 на ім?я: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; Карта платника податків на ім?я ОСОБА_8 ; ???Трудовий договір про роботу за сумісництвом від 02.12.2021 року; Свідоцтво про базову загальну середню освіту серії HKN?49066608 на ім?я ОСОБА_12 ; ???Додаток до до свідоцтва про базову загальну середню освіту N?552557 на ім?я ОСОБА_12 ; ???Диплом спеціаліста серії XAN?11825719 на ім?я ОСОБА_7 ; Додаток до диплома спеціаліста N?11825719 на ім?я ОСОБА_7 ; Диплом молодшого спеціаліста серії N?900565 на ім?я ОСОБА_13 ; Додаток до диплому молодшого спеціаліста N?230 на ім?я ОСОБА_13 ; Трудова книжка на ім?я ОСОБА_7 ; Свідоцтво про загальнообов?язкове державне соціальне страхування № 2727210962 на ім?я ОСОБА_7 ; Трудові угоди у кількості 4 штук; Цивільно- правовий договір N?18 від 26. червня 2023 року; ????Трудовий договір про роботу за сумісництвом; мобільний телефон «Samsung» Galaxy М35 5G; ноутбук марки «Dell Vostro» в корпусі чорного кольору, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - залишити їй як правомірному володільцю;
2)оптичний CD-R диск з відеозаписом від 17.03.2025 з камери відеоспостереження відділення ПТ «ЛОМБАРД «КОМПРОМІС» Нікітіч Н.В. і Компанія» за адресою м. Запоріжжя, проспект Соборний, 129, - залишити в матеріалах кримінального провадження;
3)картонну коробку блакитного кольору, в яку упаковану жіночу туалетну воду «Dolce&Gabbana light blue» об`ємом 100 мл, а також картонну коробку блакитного кольору, в яку упаковану жіночу туалетну воду «Dolce&Gabbana light blue» об`ємом 50 мл, - повернути ТОВ «Нуміс» як власнику;
4)оптичний диск з відеозаписом з камер відеоспостереження що знаходяться в приміщенні магазину «Простор» 219 за адресою м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 68-В, отриманий органом досудового розслідування з вказаного магазину на відповідний запит, - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 25.04.2025 на картонну коробку блакитного кольору, в яку упаковану жіночу туалетну воду «Dolce&Gabbana light blue» об`ємом 100 мл, а також картонну коробку блакитного кольору, в яку упаковану жіночу туалетну воду «Dolce&Gabbana light blue» об`ємом 50 мл, - скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя           ОСОБА_1