БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
26.05.2026
Справа № 497/2405/25
Провадження № 2/497/1027/26
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2026 року            м. Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого - судді Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря судового засідання - Мунтянової В.Р.,
відповідача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - ОСОБА_2.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за  позовною заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач 11.09.2025 року звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №9825813016 від 29.12.2021 року в загальному розмірі 63 518.46 гривень та судові витрати.
Свої вимоги мотивує тим, що 29.12.2021 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9825813016. Договір підписаний позичальником власноручно.
Згідно умов кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (п. 1.1. Договору). 
Згідно з п. 1.2., 1.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених Кредитним договором. 
Згідно з п. 3.3. Кредитного договору всі інші умови кредитного договору викладені в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 30.08.2021 року.
Відповідно до умов Кредитного договору №9825813016 від 29.12.2021 року Позичальнику надано грошові кошти на суму 42 857.00 грн. Дата закінчення кредитного договору 31.03.2023 року. 
Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору (п. 1.2. Кредитного договору). Позичальник повідомлений кредитодавцем у відповідності до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі з інформацією, вказаною в ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією, необхідною для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги (п. 2.2. Кредитного договору). 
Кредит Відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі (п.1.2.,1.4. Кредитного договору), отже Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі
Згідно з наданої позивачем виписки по особовому рахунку, розрахунком заборгованості за кредитним договором №9825813016 від 29.12.2021 року заборгованість позичальника ОСОБА_1 станом на 12.05.2025 року становить 63 518.46 гривень, яка складається з 
-36 512,37 грн. основний борг (в т.ч. прострочений)
- 6,18 грн. заборгованість за річними процентами 
- 26 999,91 грн. заборгованість за процентами щомісячними.
У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом відповідач належним чином не виконав, в зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по кредитному договору. 
Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Заочним рішенням суду від 14.10.2025 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (код ЄДРПОУ 09806443): вул. С.Петлюри, буд.30, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ 09806443 - заборгованість за Кредитним договором №9825813016 від 29.12.2021 року станом 12.05.2025 року у розмірі 63 518.46 гривень (шістдесят три тисячі п`ятсот вісімнадцять гривень сорок шість копійок), яка складається з наступного: -36512,37 гривень основний борг (в т.ч. прострочений); - 6,18 гривень заборгованість за процентами річними; - 26 999,91 гривень заборгованість за процентами щомісячними, та 2422.40 гривень  (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) судового збору (а.с.41-44).
Ухвалою суду від 17.03.2026 року поновлено заявнику (відповідачу) ОСОБА_1 строк на подання зави про перегляд заочного рішення суду. Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - задоволено. Заочне рішення Болградського районного суду Одеської області від 04.10.2025 року по цивільній справі № 497/2405/25 за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасовано. Призначено судове засідання в спрощеному позовному провадженні на 28.04.2026 року о 13:00 годині в залі судового засідання №4 в приміщенні Болградського районного суду Одеської області за адресою: вул.25 Серпня, №192, м. Болград, Одеська область. Визнано обов`язковою участь відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні. Зобов`язано відповідача надати докази щодо фактичної адреси місця проживання, місця роботи та розміру доходу за 2025 рік. (а.с.52-55).

23.03.2026 року представником відповідача подано відзив (а.с.61-80), згідно якого просить відмовити в задоволені позову, застосувавши наслідки сплину строків позовної давності.
В обґрунтування заперечень, представник стверджує, що :
1)договір факторингу укладено 01.09.2021 року тоді як, кредитний договір укладено 29.12.2021 року. При цьому, в Повідомленні про відступлення прав вимог (а.с.27), зазначено, що права вимоги за кредитним договором № 9825813016 від 29.12.2021 року, будуть відступлені AT «ТАСКОМБАНК» на підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року.
При цьому, зазначене вище Повідомлення (а.с.27), позначено датою укладання кредитного договору 29.12.2021 року, з чого убачається, що право вимоги згідно Повідомлення, набуто AT «ТАСКОМБАНК» в день укладання кредитного договору 29.12.2021 року, що однак спростовується змістом Повідомлення про набуття права вимоги на підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2026 року та зазначенням набуття позивачем права вимоги на підставі Договору факторингу від 01.09.2021 року.
Проте, наведене, попри очевидну суперечливість та невизначеність щодо моменту та підстав набуття позивачем права вимоги, свідчить, що набуття прав вимоги в даному випадку не відбулось.
Представник вважає, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь- яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч.1 ст.203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт.
Права майбутньої вимоги на момент укладення договору має бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» щодо ОСОБА_1 на момент укладення Договору факторингу від 01.09.2021 року й подальших додаткових угод до нього не існувало та сторони не могли передбачити, що 29.12.2021 року ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» укладе спірний кредитний договір з відповідачем.
2) способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту.
Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
3) представник просить застосувати строк позовної давності, стверджуючи, що договір укладено до 31.03.2023 року, проте, з наявного в матеріалах справи договору неможливо встановити узгоджений сторонами строк дії договору. Зазначена дата опосередковано підтверджується лише графіком платежів. З урахуванням наявного в матеріалах справи графіку погашень, наступний щомісячний платіж позичальником мало бути внесено 01.02.2022 року проте, внесено не було. Згідно Виписки по рахунку (а.с.23), «Перенесення заборгованості по кредиту на рахунок простроченої заборгованості за кредитним договором» відбулось 02.02.2022 року, що свідчить про обізнаність кредитора про порушене право.
З цих підстав, представник вважає, що позивач звернувся до суду з позовною заявою поза межами строку позовної давності. 
Також, не може бути взято до уваги момент переуступки права вимоги, який підтверджується позивачем наданням Договору факторингу оскільки, згідно ст.262 ЦК України, заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.
В судове засідання 28.04.2026 року:
- представник позивача про час та місце проведення розгляду повідомлений згідно вимог чинного законодавства (а.с.57-58). Представник позивача Рудницький Ю.І. подав 25.04.2026 року до суду клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.85-87), яке ухвалою суду від 27.04.2026 року було задоволено (а.с.89) та повідомлено сторін по справі (а.с.90-91). На ВКЗ з технічних причин не підключився;
- відповідач прибула;
- представник відповідача - прибув.
Протокольною ухвалою суду від 28.04.2026 року в зв?язку з технічною неможливістю представника позивача під?єднатися до ВКЗ, відкладено судовий розгляд на 13:00 годину 26.05.2026 року. Зобов`язано представника позивача відреагувати на відзив представника відповідача на позовну заяву шляхом надіслання відповіді на відзив. Клопотання представника позивача АТ «Таскомбанк» про участь в режимі ВКЗ - задоволено. Надано можливість представнику позивача приймати участь в судовому засіданні в режимі ВКЗ (а.с.95), про що повідомлено сторін по справі (а.с.96-98).
В судовому засіданні 26.05.2026 року:
- представник позивача про час та місце проведення розгляду повідомлений згідно вимог чинного законодавства (а.с.96-97). Представник позивача Рудницький Ю.І. надіслав 28.04.2026 року до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с.99-104);
- відповідач позовні вимоги не визнала. При цьому підтвердила факт укладання кредитного договору, факт підписанні усіх документів під час укладання кредитного договору та ознайомлення з ними. Кредит отримала на придбання техніки. Певний період часу погашала кредит, однак у подальшому в зв`язку з важкими матеріальними умовами перестала погашати заборгованість за кредитом. Який розмір кредиту було сплачено пояснити не може, квитанції не збереглися. Підтвердила, що є ФОП, має свій бізнес, але коштів було не достатньо для сплати кредиту.
При цьому покладається на думку свого представника та більше нічого пояснити не може.
- представник відповідача - просив в задоволенні позову відмовити з огляду на заперечення, які викладені у відзиві.
Розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Частиною 1 ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до норм пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 звернулася 29.12.2021 року до ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» з заявою-анкетою на отримання послуг в ТОВ «ФК «ЦФР», шляхом підписання якої підтвердила, що ознайомлена з умовами Внутрішніх правил надання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на веб-сайті (п.7 заяви) (а.с.27).
29.12.2021 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9825813016. Договір підписаний позичальником власноручно (а.с.25-26).
Згідно умов кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (п. 1.1. Договору). 
Згідно з п. 1.2. Кредитного договору:
- тип кредиту, мета кредиту: кредит на будь-які цілі;
-сума кредиту: 42857 гривень;
-строк, на який надається кредит: 15 місяців;
-порядок та умови надання кредиту: безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору;
-процентна ставка за кредитом, її тип: фіксована;
-щомісячні проценти: 3% від суми кредиту згідно з графіком платежів
Пунктом 1.3. Кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на наступних умовах. Порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів), визначено самим Кредитним договором. 
Графіком визначено внесення платежів щомісяця з 01.02.2022 року по 31.03.2023 року включно.
Згідно з п. 3.3. Кредитного договору всі інші умови кредитного договору викладені в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 30.08.2021 року.
А відтак, відповідно до умов Кредитного договору №9825813016 від 29.12.2021 року Позичальнику надано грошові кошти на суму 42857.00 гривень Дата закінчення кредитного договору 31.03.2023. 
Позичальник повідомлений кредитодавцем у відповідності до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі з інформацією, вказаною в ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією, необхідною для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги (п. 2.2. Кредитного договору). 
Кредит Відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі (п.1.2.,1.4. Кредитного договору), отже Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі.
Вказаний кредитний договір підписаний відповідачем особисто, з проставленням власноручного підпису (а.с.25).
Також відповідачем було підписано власноручно Паспорт споживчого кредиту від ТОВ «ФК ЦФР» №5813016 (а.с.26).
Разом з підписанням кредитного договору, позичальник була повідомлена про підпис, що права вимоги за кредитним договором №9825813016 від 29.12.2021 укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК ЦФР» будуть відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016. Відступлення прав вимоги відбудеться у звичайному процесі діяльності та у межах визначених законом і не призводить до жодної зміни обсягу прав позичальника і зобов`язань за кредитним договором. Зокрема розмір платежів позичальника залишається таким, як визначено кредитним договором.
У вказаному повідомленні зазначено, що позичальник ознайомлений та згоден наступним (а.с.111):
- що відступлення прав вимоги за кредитним договором № 9825813016 від 29,12.2021 відбудеться на користь АТ «ТАСКОМБАНК
- про факт відступлення прав вимоги Позичальника буде повідомлено шляхом направлення СМС-повідомлення на номер мобільного телефону НОМЕР_2 .
- позичальник визнає АТ «ТАСКОМБАНК» кредитором по Кредитному договору N9 9825813016 від 29.12.2021 року;
- зобов`язується без вимог від АТ «ТАСКОМБАНК», окрім цього Повідомлення, без будь-яких інших доказів відступлення до АТ «ТАСКОМБАНК» прав кредитора по Кредитному договору №982581З016 від 29.12.2021 виконувати свої зобов`язання по Кредитному договору № 9825813016 від 29.12.2021 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» та здійснювати переказ грошових коштів за реквізитами, зазначеними в цьому Повідомленні;
- на момент підписання цього Повідомлення не існує будь-яких взаємних однорідних вимог до ТОВ « ФК «ЦФР», строк виконання яких настав до або в день підписання цього Повідомлення.
Вказане повідомлення підписано власноручно позивальником ОСОБА_1 , тобто відповідачем по справі (а.с.27).
Відповідач надала ТОВ «ФК ЦФР» копію свого паспорту та РНОКПП під час укладення кредитного договору (а.с.28-30).
Вказані обставини не були спростовані відповідачем під час судового розгляду, а навпаки визнані. А тому доведенню не підлягають. 
АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу від 01/09/21 від 01.09.2021 року є новим кредитором за Кредитним договором №9825813016 від 29.12.2021 року з усіма наступними додатками та змінами (а.с.32-37). 
Факт передачі права вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджуються Реєстром прав вимоги до Договору відступлення права вимоги, Випискою та Розрахунком заборгованості, доданими до даної позовної заяви. Дана інформація є добре відомою Боржнику (п.3.4.). 
Пунктом 3.1.5. первісний кредитор в момент оформлення Позичальникам кредиту, за яким передбачено відступлення прав вимоги, повідомляє позичальників про уступку прав вимог за їх кредитами згідно з повідомленням про відступлення прав вимог, наведеному у Додатку 2 до цього договору. 
Реєстром прав вимоги до Договору про відступлення прав вимоги № 01/09/21 від 01 вересня 2021 року за 30.12.2021 підтверджується передача вимоги за кредитним договором ОСОБА_1 № 9825813016 від 29.12.2021 року в розмірі 42 857.01 гривень від первісного кредитора ТОВ «ФК ЦФР» до правонаступника АТ «ТАСКОМБАНК» (а.с.31).
Натомість позичальником, тобто відповідачем ОСОБА_1 умови вищезазначеного Кредитного договору не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті. 
Згідно з наданою позивачем випискою по особовому рахунку (а.с.23-24, виписка у повному обсязі на 42-х аркушах в системі «Електронний суд»), розрахунком заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 12.05.2025 року (а.с105-110), заборгованість позичальника за Кредитним договором №9825813016 від 29.12.2021 року, становить 63 518.46 грн, яка складається з: 
- 36512,37 грн. основний борг (в т.ч. прострочений)
- 6,18 грн. заборгованість за процентами річними 
- 26 999,91 грн. заборгованість за процентами щомісячними.
Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (утому числі електронних),у листах, телеграмах якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.
У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання водному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. 
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
В судовому засіданні судом на підставі належних та допустимих доказів були встановлені факти укладення кредитного договору, отримання позичальником кредитних коштів, шляхом їх зарахування на рахунок позичальника та списання коштів на оплату погоджених сторонами платежів.
Позичальником порушені умови договору щодо щомісячного повернення частини наданого кредиту та сплати процентів, у зв`язку з чим кредитодавець набув права дострокового стягнення всієї суми заборгованості.
Визначений позивачем розмір заборгованості за кредитним договором відповідає умовам цього договору.
Щодо права позивача пред`являти свої вимоги до боржника за договорами, то суд керується такими положеннями Закону та встановленими на підставі наданих доказів у судовому засіданні обставинами.
30 грудня 2021 року права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі Договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01 вересня 2021 року. АТ "Таскомбанк" є банком та має банківську ліценцію, що підтверджується відомостями з сайту Національного банку України.
Згідно умов договору факторингу, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. 
Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу та дата відступлення прав вимоги зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно додатку N 1 та є невід`ємною частиною цього договору та підписується одночасно з ним (п. 2.1. Договору). 
Права вимоги, згідно п. 1.1. Договору, означає всі належні клієнту на дату відступлення прав вимоги права грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами щодо повернення сум основної заборгованості (кредиту, оведрафту тощо), сплати нарахованих процентів за користування коштами, та штрафних санкцій в обсязі, визначеному станом на дату відступлення прав вимоги, а також право нараховувати за умовами кредитних договорів і вимагати від позичальника сплати процентів за користування кредитом, штрафних санкцій та будь-яких інших платежів згідно з кредитними договорами та платежів, передбачених чинним законодавством, включаючи права вимоги за кредитним договором, що можуть виникнути в майбутньому. 
Фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі фактором у клієнта прав вимоги та набуття фактором права вимоги на борг (п. 2.2. Договору). 
Згідно п.3.1 Договору - оформлення відступлення Права вимоги відбувається в наступному порядку: 3.1.1. Первісний кредитор протягом кожного робочого дня передає захищеними каналами зв`язку Новому кредитору дані по Позичальнику, за яким згідно даного Договору відбудеться відступлення прав вимоги, та якi були оформленi Первісним кредитором того ж робочого дня, в форматі ХМL-файл з наступним переліком даних за Позичальником: Прізвище; Ім`я; По батькові; Стать ; Дата народження; IПН; Серія паспорту; Номер паспорту; Ким виданий паспорт; Дата видачi паспорту; Адреса проживання, і т.д.
Пунктом 3.1.5. цього договору визначено, що первісний кредитор в момент оформлення Позичальникам кредиту, за яким передбачено відступлення прав вимоги, повідомляє позичальників про уступку прав вимог за їx Кредитами згідно з Повідомленням про відступлення прав вимог, наведеному у Додатку 2 до цього Договору.
В даному випадку відповідач ОСОБА_1 була повідомлення про відступлення прав вимоги одночасно з укладання кредитного договору, підписавши власноручно письмове повідомлення (а.с.27, 35).
Відповідно до 3.4 цього Договору - право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок Первісного кредитора, після чого Новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до Позичальників стосовно їх заборгованостей по Кредитним договорам, а також по відношенню до Поручителів стосовно їх зобов`язань за Договорами забезпечення. Разом з Правами вимоги Новому кредитору переходять Bci iншi пов`язані з ними права в обсязі i на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
А відтак, відповідно до умов цього Договору (а.с.112-124) та Витягу з Реєстру прав вимоги (а.с.9, 31) до Договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01 вересня 2021 року, Позивач є новим кредитором ОСОБА_1 за Кредитним договором №9825813016 від 29.12.2021 року з усіма наступними додатками та змінами. 
Відповідно до меморіального ордеру №864316202 від 01.02.2022 АТ «Таскомбанк» було перераховано на рахунок ТОВ "ФК "ЦФР" 5770918.08 грн. призначення платежу: перерахування коштів згідно Договору факторингу № 01/09/21 від 01.09.2021.
Сума фінансування та рахунок клієнта відповідає умовам договору факторингу.
Викладені обставини спростовують заперечення відповідача та його представника, що позивач права вимоги не набув з урахуванням невизначеності щодо моменту та підстав набуття позивачем права вимоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).
Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Згідно ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Відповідно до ч. 1 ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
На підставі викладених норм Закону та встановлених в судовому засіданні фактів укладення та дійсності договору факторингу між АТ "Таскомбанк" та ТОВ "ФК "ЦФР", переходу прав вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №9825813016 від 22.12.2021 року від ТОВ "ФК "ЦФР" до АТ "Таскомбанк", тому суд приходить до висновку про правомірність заявлених позивачем вимог до боржника.
Заперечення відповідача, що позовні вимоги не підлягають задоволенню як з підстав необґрунтованості так і за спином строків позовної давності, суд вважає безпідставними з огляду на наступне: 
За змістом ст. ст. 256, 257, 261, 262, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю 3 роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначається моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли в кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.
Зміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якою заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові (ст. 262 ЦК України).
Кредитний договір №9825813016 укладений між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 29.12.2021 року. Строк дії - 15 місяців, тобто до 31.03.2023 року. Даний позов до суду було подано 11.09.2025 року.
Встановлення часових меж судового захисту порушеного права забезпечує правову стабільність та сприяє усуненню правової невизначеності. Позовна давність спонукає учасників правовідносин до вчинення дій, спрямованих на захист порушених прав, у чітко визначені строки, які мають бути розумними.
За загальним правилом позовна давність триває безперервно з моменту усвідомлення учасником правовідносин порушення його права і до спливу цього строку звернення до суду.
Законодавство може визначати певні обставини, які впливають на перебіг позовної давності і змінюють порядок її обчислення. До таких обставин відноситься зупинення перебігу позовної давності та її переривання, що передбачено статтями 263 та 264 ЦК України.
Водночас під час дії карантину та воєнного стану законодавець застосував нову конструкцію, якою тимчасово доповнив перелік обставин, які впливають на перебіг позовної давності, а саме продовження позовної давності.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на всій території України було встановлено карантин.
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-IX) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Цей Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року.
Отже, початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02 квітня 2020 року Законом № 540-IX.
Подібний правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 вересня 2023 року у справі № 910/18489/20 (провадження № 12-46гс22).
Строк дії карантину неодноразово продовжувався, а відмінений він був з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Отже, під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року.
Поряд із цим Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу.
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Цей Закон набрав чинності 17 березня 2022 року.
Крім того, Законом України від 15.03.2022 N 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" внесено зміни до ЦК України щодо строків давності, а саме розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК доповнено п. 19, з якого вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. У редакції Закону N 3450-IX від 08.11.2023 "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини", п. 19 ЦК викладено в наступній редакції: "У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 N 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 N 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану".
Водночас, 04.09.2025 набув чинності Закон України "Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності" від 14.05.2024 N 4434-IX, згідно з яким пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України був виключений.
Таким чином, починаючи з 04.09.2025 був відновлений перебіг строків позовної давності, який фактично був зупинений/продовжений протягом строку з 12 березня 2020 року по 04 вересня 2025 року.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що задля додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, відсутні правові підстави для застосування строку позовної давності до вимог позивача.
При цьому слід звернути увагу, що виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду.
Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.
Аналогічний висновок зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 року по справі № 372/1036/15-ц.
Оскільки відповідач просить застосувати строк позовної давності, то це свідчить про те, що відповідач визнає той факт, що вимоги позивача є правомірними та підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат:
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з наданої квитанції, позивач за подання даного позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 2 422.40 гривень (а.с.5), а тому в зв`язку з задоволенням позову ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.2, 4, 10, 12, 13, 76-83, 89, 95,133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 
на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (код ЄДРПОУ 09806443): вул. С.Петлюри, буд.30, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ 09806443,
- заборгованість за Кредитним договором №9825813016 від 29.12.2021 року станом 12.05.2025 року у розмірі 63 518.46 гривень (шістдесят три тисячі п`ятсот вісімнадцять гривень сорок шість копійок), яка складається з наступного: 
-36512,37 гривень основний борг (в т.ч. прострочений)
- 6,18 гривень заборгованість за процентами річними 
-26 999,91 гривень заборгованість за процентами щомісячними,
та
- 2422.40 гривень  (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 27.05.2026 року.

Інформація про сторін:
Позивач Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК»: вул. Симона Петлюри, буд.30, м. Київ, 01032

Представник позивача Рудницький Юлій Ігорович:  АДРЕСА_2 , ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 тел. НОМЕР_3 

Відповідач ОСОБА_1 : 
АДРЕСА_1 , 
фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , тел: НОМЕР_2 , ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3 

Суддя        С.В.Кодінцева