Справа №750/3906/26
Провадження №1-кп/750/438/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
представник ювенальної 
превенції ОСОБА_6 ,
представника служби у справах 
дітей ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому закритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12026270340000271 від 28.01.2026 року, щодо
ОСОБА_8 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, учня 2 курсу Чернігівського професійного будівельного ліцею, неодруженого, раніше судимого:
-17.02.2026 вироком Деснянського районного суду м. Чернігова за ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 69 КК України до 100 (ста) годин громадських робіт; Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 22.04.2026 вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.02.2026 змінено, та ухвалено вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст. 125 КК України, із застосуванням положень ст. 100 КК України, до покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин, 
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , 
обвинуваченого за ч.2 ст. 345 КК України, 

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від 03.03.2022 №2105-ІХ, оголошено загальну мобілізацію, яку неодноразово продовжено, востаннє 21.10.2025 на 90 діб згідно з Указом Президента № 794/2025 від 20.10.2025.
Згідно ст. 6 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає:
оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;
прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;
перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;
документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;
відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 20.08.2015 Національна поліція України (поліція) – це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. 
Згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 20.08.2015 основні повноваження поліції - здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
ОСОБА_9 призначено наказом начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 60 о/с від 30.01.2025 на посаду поліцейського офіцера громади сектору поліцейських офіцерів громади взаємодії з громадами Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.
Згідно функціональних обов`язків поліцейського офіцера громади сектору поліцейських офіцерів громади взаємодії з громадами Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, затверджених 15.12.2025 начальником Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, поліцейський офіцер громади відповідно до покладених на нього завдань, окрім всього:
здійснює профілактичну роботу, спрямовану на запобігання вчинення кримінальних та інших правопорушень;
виявляє причини та умови, що призводять до вчинення кримінальних адміністративних правопорушень, уживає у межах компетенції заходів для усунення;
уживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального адміністративного правопорушення;
здійснює своєчасного реагування на заяви та повідомлення про кримінал адміністративні правопорушення або події;
доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення;
у своїй роботі взаємодіє з іншими органами та підрозділами поліції шляхом обміну інформацією, участі в плануванні та реалізації спільних заходів, що проводяться за наказом керівника відділу поліції; 
вживає заходи з метою виявлення кримінальних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Таким чином,  ОСОБА_9 є представником влади та службовою особою правоохоронного органу.
Відповідно до Дислокації нарядів поліції Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, затвердженої 28.01.2026 начальником Чернігівського РУП ГУ НП в Чернігівської області, на 28.01.2026 ОСОБА_9 був задіяний на відпрацювання спільно із ІНФОРМАЦІЯ_2 з 14:00 до 20:00, 28.01.2026. 
Так, 28.01.2026 поліцейський ОСОБА_9 із військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3  ОСОБА_10  та ОСОБА_11 здійснили виїзд для проведення заходів щодо оповіщення громадян.
28.01.2026, близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_9 під час виконання службових обов`язків, перебуваючи у форменому одязі Національної поліції України, за адресою: м. Чернігів вул. Шевченка, біля буд. 51, спільно із військовослужбовцями ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зупинили ОСОБА_12 . Діючи на підставі ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 49 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року №560 висловили законну вимогу ОСОБА_12 щодо надання військово-облікового документа, однак останній проігнорував вказану вимогу та йому було повідомлено, що його буде затримано. 
Після цього, ОСОБА_12 запропоновано пройти до службового автомобіля, під час чого до працівника поліції ОСОБА_9 підійшов ОСОБА_8 та перебуваючи за адресою: м. Чернігів вул. Шевченка, біля буд. 51, достовірно знаючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу при виконанні службових обов`язків, з метою перешкоджання затримання ОСОБА_12 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, у зв`язку із виконанням ОСОБА_9 службових обов`язків, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, схопив останнього за формений одяг та підставив ногу, внаслідок чого збив з ніг потерпілого, від чого ОСОБА_9 впав на землю та отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми правого колінного суглобу з набряком м`яких тканин, розривом заднього рогу медіального меніска та частковим розривом передньої хрестоподібної зв`язки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №171 від 30.03.2026 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу. У подальшому, коли ОСОБА_9 перебував на землі, ОСОБА_8 умисно схопив за ліву ногу ОСОБА_9 та викрутив її, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівого гомілково-ступневого суглобу з набряком м`яких тканин та розтягненням зв`язок, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №171 від 30.03.2026 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. 
Внаслідок умисних дій, вчинених ОСОБА_8 , потерпілому  ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми правого колінного суглобу з набряком м`яких тканин, розривом заднього рогу медіального меніска та частковим розривом передньої хрестоподібної зв`язки, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу та закритої травми лівого гомілково -ступневого суглобу з набряком м`яких тканин та розтягненням зв`язок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
31 березня 2026 року у м. Чернігові на стадії досудового розслідування між підозрюваним ОСОБА_8 , в присутності законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_9 , відповідно до вимог ст. 471 КПК України, була укладена угода про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 345 КК України, підозрюваний ОСОБА_8  повністю визнавав свою винуватість, погодився із узгодженою мірою покарання за ч.2 ст. 345 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, у вигляді 1 року пробаційного нагляду, з покладенням на нього, обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України. Підозрюваний ознайомлений зі своїми правами та наслідками укладання, затвердження та невиконання даної угоди відповідно до вимог ст.ст. 473, 476 КПК України. Потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив добровільне укладання угоди про примирення та просив її затвердити. Наслідки затвердження угоди йому роз`яснені та зрозумілі. Свою провину у межах оголошеної підозри визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив достовірність викладених в угоді обставин вчинення кримінального правопорушення та добровільність укладання угоди з потерпілим про примирення, погодився на призначення узгодженого покарання, просить угоду затвердити.
Захисник та законний представник просили затвердити угоду. 
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та визначеної міри покарання.
Від потерпілого на адресу суду 04.05.2026 надійшла заява про проведення судового засідання без його участі, не заперечує щодо затвердження угоди про примирення, наслідки затвердження угоди йому відомі.
Представник служби у справах дітей та представник ювенальної превенції просили затвердити угоду. 
В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ч.1 ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Перевіривши угоду про примирення, суд приходить до висновку про наявність та достатність підстав для її затвердження, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду.
Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
З обвинувального акту вбачається, що вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 345 КК України, відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. 
Добровільність угоди перевірена судом і не викликає сумніву. Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст.ст. 472, 469 КПК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Суд, в порядку ст. 474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Кваліфікація вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч.2 ст. 345 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.
Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Укладення угоди було добровільним.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 31.03.2026 між ним та потерпілим ОСОБА_9 , і узгоджену сторонами міру покарання за ч.2 ст. 345 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України.
Суд вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, участь у Програмі відновного правосуддя за участі неповнолітніх, які є підозрюваними, обвинуваченими у вчиненні кримінального правопорушення та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, особи обвинуваченого.
Перевіривши угоду на відповідність чинному законодавству, з`ясувавши питання, визначені в ч.5 ст. 474 КПК України, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 суд вважає, що у суду відсутні підстави для відмови у її затвердженні.
Узгоджене сторонами покарання є таким, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, тому, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення укладену між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 і призначити ОСОБА_8 узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.02.2026 та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 22.04.2026, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України за принципом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
З врахуванням зазначеного угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим з призначенням обвинуваченому ОСОБА_8 узгодженої сторонами міри покарання, підлягає затвердженню.
Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд 

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 31 березня 2026 року про примирення між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №12026270340000271 від 28.01.2026 за підозрою вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.
ОСОБА_8  визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 345 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання за ч.2 ст. 345 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.
Відповідно до вимог ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_8  обов`язки, передбачені п. 1-3 ч.2, п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.02.2026, зміненого ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 22.04.2026, у виді 100 годин громадських робіт, більш суворим за вказаним вироком, у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду, остаточно за сукупністю кримінальних правопорушень призначити  ОСОБА_8  покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду. 
Відповідно до вимог п. 1-3 ч.2, п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України покласти на  ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
-періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
-виконувати заходи передбачені пробаційною програмою.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази у кримінальному провадженні:
відеозаписи «PPS-20260128-202403UTC+0200», «PPS-20260128-203403UTC+0200», «PPS-20260128-204403UTC+0200», які містяться на DVD-R диску, та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні відповідно до постанови старшого слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області від 29.01.2026 – залишити в матеріалах кримінального провадження. 
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 

Суддя  ОСОБА_1