ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2026  м.Дніпро Справа № 912/2716/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Джепи Ю.А. (доповідач) 
суддів: Мартинюка С.В., Фещенко Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання: Федорчук В.С.,

за участю представників:
від скаржника (відповідача): Ларіна Д.С. (поза межами приміщення суду) - адвокат,
від позивача: Коробєйніков А.В. (поза межами приміщення суду) – довіреність від 12.05.2025 №1035/01/07-21,

розглянувши у відкритому судовому засіданні 
апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агродар-Україна Плюс»
на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.02.2026 у справі №912/2716/25 (суддя М.С. Глушков), повний текст рішення складено 13.02.2026
за позовом: Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (вул. Соборна, 19 А, м. Кропивницький, 25009)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агродар-Україна Плюс» (вул. Тараса Карпи, 84, кімн. 414, м. Кропивницький, 25006)
про стягнення 1 136 901,62 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

20.10.2025 до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою звернулося Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» до ТОВ «Агродар-Україна Плюс» про стягнення 1 136 901,62 грн, з яких: 1 021 865,26 грн плати за понаднормативне забруднення стічних вод, 87 890,10 грн інфляційних втрат та 27 146,26 грн 3% річних, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов договору про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення № 5/636 від 29.05.2014 в частині оплати послуг.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 03.02.2026 у справі № 912/2716/25 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агродар-Україна Плюс» на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» 1 021 865,26 грн плати за понаднормативне забруднення стічних вод, 87 890,10 грн інфляційних втрат та 27 146,26 грн 3% річних, а також 13 642,82 грн судового збору.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 03.02.2026 у справі № 912/2716/25, 04.03.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «Агродар-Україна Плюс» через систему «Електронний суд» подало до Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про стягнення 1 136 901,62 грн у повному обсязі. 
Одночасно зі скаргою апелянт подав клопотання про зупинення провадження у справі № 912/2716/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 340/8353/25 за позовом ТОВ «Агродар-Україна Плюс» до Кіровоградської обласної ради про визнання протиправним та нечинним рішення, що розглядається Кіровоградським окружним адміністративним судом.
В апеляційній скарзі ТОВ «Агродар-Україна Плюс» не погоджується з рішенням суду першої інстанції і просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. 
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи. 
Скаржник наголошує, що нарахування позивачем 1 021 865,26 грн плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням здійснено на підставі рішення Кіровоградської обласної ради від 18.12.2018 № 600 «Про затвердження правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення ОКВП «Дніпро-Кіровоград», яким були встановлені допустимі концентрації забруднюючих речовин, використані під час дослідження проб за актами № 921 від 20.08.2024, № 1052 від 27.09.2024 та № 822 від 29.07.2025 і протоколами вимірювань № 808, № 927 та № 788. 
На думку апелянта, Кіровоградська обласна рада не була уповноважена затверджувати такі місцеві правила, оскільки відповідно до ст. 13 Закону України «Про водовідведення та очищення стічних вод», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», Водного кодексу України та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316 такі повноваження належать виконавчим органам відповідних міських, селищних чи сільських рад, а у разі неприйняття ними відповідного рішення підлягають застосуванню загальнодержавні правила, затверджені центральним органом виконавчої влади. 
Апелянт вказує, що виконавчий комітет Кропивницької міської ради відповідного рішення не приймав, тому застосування рішення Кіровоградської обласної ради № 600 є незаконним, а суд першої інстанції безпідставно застосував нормативно-правовий акт, прийнятий неуповноваженим органом.
На підтвердження своєї позиції апелянт посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 12.03.2019 у справі № 913/204/18 та від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19, відповідно до яких суди не повинні застосовувати нормативно-правові акти, що суперечать Конституції та законам України, навіть якщо вони формально є чинними. 
Крім того, апелянт оскаржує ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 27.01.2026 про відмову у задоволенні його клопотання від 24.12.2025 про зупинення провадження у справі, посилаючись на положення статей 227 та 255 ГПК України. Скаржник зазначає, що ним було подано позов до Кіровоградського окружного адміністративного суду про визнання незаконним та нечинним рішення Кіровоградської обласної ради від 18.12.2018 № 600, за яким ухвалою від 16.12.2025 у справі № 340/8353/25 відкрито провадження, а тому до вирішення адміністративної справи існувала об`єктивна неможливість розгляду господарської справи, оскільки саме правомірність рішення № 600 є підставою заявлених позовних вимог. 
Скаржник вважає, що господарський суд безпідставно відмовив у зупиненні провадження, оскільки питання законності рішення Кіровоградської обласної ради не входить до предмета доказування у справі № 912/2716/25 та має вирішуватися саме адміністративним судом.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОКВП «Дніпро-Кіровоград» вважає доводи апеляційної скарги ТОВ «Агродар-Україна Плюс» безпідставними з посиланням на те, що ОКВП «Дніпро-Кіровоград» є підприємством водопровідно-каналізаційного господарства, яке здійснює діяльність у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, збирання, очищення та відведення стічних вод, а також наділене повноваженнями контролю якості стічних вод відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України від 01.12.2017 № 316, яким затверджено Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, та Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення ОКВП «Дніпро-Кіровоград», затверджених рішенням Кіровоградської обласної ради № 600 від 18.12.2018. 
Позивач зазначає, що ТОВ «Агродар-Україна Плюс» є споживачем у розумінні зазначених Правил та здійснює скид стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Кропивницького на підставі укладеного договору. За результатами відбору контрольних проб стічних вод за актами №921, №1052 та №822, здійсненого у присутності уповноважених представників відповідача Кропилєва О.А. та Герлована С.І., визначених наказами № 08/01-1 від 08.01.2023 та №9-О від 09.07.2024, було встановлено перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, у зв`язку з чим позивачем правомірно нараховано плату за понаднормативне забруднення у загальному розмірі 1 071 865,26 грн, з яких 638 290,80 грн за актом №921, 375184,80 грн за актом №1052 та 58 389,66 грн за актом №822. 
Позивач зазначає, що всі акти відбору проб були підписані представниками відповідача без зауважень, результати лабораторних досліджень відповідачем не спростовані, усі рахунки, акти та розрахунки були належним чином направлені відповідачу, який не надав заперечень та частково сплатив 50 000,00 грн, у зв`язку з чим залишок заборгованості склав 1021865,26 грн.
Також позивач наголошує, що суд першої інстанції правильно застосував положення статей 525, 526 Цивільного кодексу України та дійшов обґрунтованого висновку про правомірність заявлених вимог. 
Посилаючись на статтю 263 Господарського процесуального кодексу України, ОКВП «Дніпро-Кіровоград» просить Центральний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ТОВ «Агродар-Україна Плюс» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.02.2026 у справі №912/2716/25 – без змін.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.05.2014 між ОКВП «Дніпро-Кіровоград» (Виконавець) та ТОВ «Агродар-Україна Плюс» (Споживач) укладено договір № 5/636 про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, відповідно до якого Виконавець зобов`язався надавати Споживачу послуги централізованого водопостачання та водовідведення в обсягах, визначених лімітом відпуску води та приймання стоків, а Споживач – своєчасно оплачувати надані послуги. 
До договору сторонами укладено додаткові угоди №1 від 03.09.2020 та №2 від 01.05.2023. 
Умовами договору, зокрема пунктами 3.3, 4.1, 7.1, 7.10, 7.20, 8.3, 8.5, 12.1, передбачено обов`язок відповідача оплачувати послуги та інші платежі, забезпечувати доступ представників позивача до приладів обліку, мереж і контрольних колодязів для відбору проб, право позивача отримувати оплату за надані послуги, порядок визначення обсягів водопостачання та водовідведення, а також обов`язок споживача сплачувати рахунки за перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин. 
Договір набрав чинності з 01.01.2014 строком на один рік з автоматичним продовженням за відсутності заяв про розірвання. 
До договору також підписано додатки: ліміти відпуску води та прийняття стоків на 2024 та 2025 роки, допустимі концентрації забруднюючих речовин у стічних водах, акт розмежування балансової належності мереж по вул. Бережинське шосе, 5 у м. Кропивницький та схему розподілу експлуатаційної відповідальності.
Наказами директора ТОВ «Агродар-Україна Плюс» № 08/01-1 від 08.01.2023 та № 9-О від 09.07.2024 визначено відповідальних осіб за участь у відборі проб стічних вод із правом підпису актів: Кропилєва О.А., Гончаренка О.О., Літвінцева О.В. 
Судом встановлено, що 20.08.2024 з 11:50 до 12:10 представниками ОКВП «Дніпро-Кіровоград» з контрольного колодязя за адресою: м. Кропивницький, Бережинське шосе, 5, у присутності представника відповідача Кропилєва О.А. відібрано пробу стічної води, про що складено акт № 921, а о 13:30 пробу передано до лабораторії. 
Відповідно до протоколу № 808 встановлено перевищення допустимих концентрацій по азоту амонійному, фосфатах, залізу, БСК-5, ХСК та нафтопродуктах, у зв`язку з чим позивачем складено розрахунок № 921 за період з 23.05.2024 по 20.08.2024 на суму 638 290,80 грн.
Листом № 1887/23/07-21 від 26.08.2024 відповідача повідомлено про перевищення ДК, який отримано 28.08.2024, а листом № 1488/22/к від 04.10.2024 направлено рахунок та акт виконаних робіт на суму 638 290,80 грн, з яких відповідач сплатив лише 50 000,00 грн, залишивши борг 588 290,80 грн. 
Також 27.09.2024 з 12:45 до 13:15 з каналізаційного випуску № 1 за тією ж адресою в присутності Кропилєва О.А. відібрано пробу, складено акт № 1052, о 14:00 пробу передано до лабораторії, а протоколом № 927 встановлено перевищення допустимих концентрацій по завислих речовинах, азоту амонійному, фосфатах, залізу, БСК-5, ХСК та СПАР.
Позивачем складено розрахунок № 1052 за період з 21.08.2024 по 27.09.2024 на суму 375 184,80 грн, про що відповідача повідомлено листом №2181/23/07-21 від 03.10.2024, отриманим 16.10.2024, а листом № 1600/22/к від 01.11.2024 направлено рахунок та акти виконаних робіт на суму 375 184,80 грн, що отримані 13.11.2024. 
Крім того, 29.07.2025 з 13:50 до 14:10 з каналізаційного випуску № КНС за адресою: м. Кропивницький, Бережинське шосе, 5 у присутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відібрано контрольну та арбітражну проби, про що складено акт № 822, які о 14:30 передано до лабораторії. 
Протоколом № 788 встановлено перевищення допустимих концентрацій по завислих речовинах та фосфатах, у зв`язку з чим складено розрахунок № 822 за період з 01.05.2025 по 29.07.2025 на суму 58 389,66 грн.
Листом № 1747/23/07-21 від 04.08.2025 відповідача повідомлено про перевищення ДК, який отримано 07.08.2025, а листом № 1203/22/к від 03.09.2025, направленим 15.09.2025, надіслано рахунок та акт виконаних робіт на суму 58 389,66 грн. 
Загалом позивач нарахував відповідачу плату за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями у розмірі 1 071 865,26 грн, з яких сплачено лише 50 000,00 грн, у зв`язку з чим заборгованість склала 1 021 865,26 грн, що і стало підставою для звернення ОКВП «Дніпро-Кіровоград» з даним позовом до суду.
Крім того, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України за порушення строків оплати позивач також нарахував та заявив до стягнення 3% річних та інфляційні втрати.

5. Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання визначаються Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», відповідно до ст. 1 якого централізоване питне водопостачання є господарською діяльністю із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд та розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва і транспортування питної води, а згідно зі ст. 3 цього Закону законодавство у зазначеній сфері складається, зокрема, з Водного кодексу України, Кодексу України про надра, Законів України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та інших нормативно-правових актів.
Судом встановлено, що правові, економічні та організаційні засади функціонування системи водовідведення визначаються Законом України «Про водовідведення та очищення стічних вод», відповідно до п. 29 ч. 1 ст. 1 якого централізоване водовідведення є господарською діяльністю у сфері збирання, транспортування, очищення та скидання стічних вод за допомогою системи централізованого водовідведення, а згідно зі ст. 3 цього Закону законодавство у сфері водовідведення складається із зазначеного Закону, Водного кодексу України, законів України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про житлово-комунальні послуги» та інших нормативно-правових актів. 
Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 316 від 01.12.2017 затверджено Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення.
Відповідно до п. 2 розділу І Правил № 316 та п. 2 розділу І Порядку їх дія поширюється на суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність з централізованого водовідведення, а також на юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та інших осіб, які використовують воду та скидають стічні води до систем централізованого водовідведення.
Згідно з п. 1 розділу ІІ Правил № 316 виконавець зобов`язаний здійснювати обстеження локальних очисних споруд і мереж водовідведення споживачів, контролювати якість, кількість і режим скидання стічних вод, здійснювати раптовий відбір контрольних проб та вживати заходів впливу у разі виявлення порушень. 
Водночас підпунктами 1, 6, 7, 9 п. 2 розділу ІІ Правил № 316 передбачено обов`язок споживачів дотримуватись вимог до скиду стічних вод, забезпечувати доступ представників виконавця до систем водовідведення, визначати не менше двох уповноважених представників для участі у відборі проб та перевіряти розрахунки допустимих концентрацій. 
Судом також встановлено, що відповідно до п. 7 розділу І Правил № 316 кожен споживач здійснює скид стічних вод через окремий випуск з обов`язковим облаштуванням контрольного колодязя, а згідно з п. 3 розділу І Правил № 316 контрольний колодязь є місцем відбору проб перед приєднанням до колектора виконавця. 
На виконання п. 4 розділу І Правил № 316 рішенням Кіровоградської обласної ради № 600 від 18.12.2018 затверджено Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення ОКВП «Дніпро-Кіровоград», які є обов`язковими для виконавця та споживачів. 
Відповідно до п. 1.3 Місцевих правил їх дія поширюється на ОКВП «Дніпро-Кіровоград» як виробника послуг з централізованого водовідведення та на всіх споживачів, які скидають стічні води до його систем каналізації.
Пунктами 6.1, 6.3, 6.4 Місцевих правил визначено, що контроль за складом і властивостями стічних вод здійснюється у контрольних колодязях, приймальних відділеннях каналізаційних насосних станцій або ємностях-усереднювачах, які мають бути облаштовані та утримуватися споживачем у належному стані та бути доступними для відбору проб. 
Пунктом 6.8 Місцевих правил передбачено обов`язок виробника не менше одного разу на три місяці здійснювати контроль якості стічних вод, а п. 6.9 надає йому право на раптовий, неузгоджений відбір контрольних проб у будь-який час доби. 
Відповідно до п. 6.10 Місцевих правил споживач зобов`язаний забезпечити можливість такого контролю та призначити двох відповідальних осіб із правом підпису актів відбору проб. 
Згідно з п. 6.12 Місцевих правил для визначення вмісту забруднюючих речовин використовуються дані лабораторії виробника або інших акредитованих лабораторій. 
Суд також встановив, що відповідно до п. 8.12 Місцевих правил плата за скид стічних вод із перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин стягується за період від попереднього відбору проб до дати виявлення порушення, але не більше ніж за 90 днів, а згідно з п. 8.13 така плата вноситься споживачем на рахунок виробника у встановлені строки. 
Відповідно до п. 9.1 Місцевих правил саме виявлені під час контрольних проб перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень.
Суд першої інстанції, вирішуючи спір, виходив із того, що між сторонами 29.05.2014 укладено договір № 5/636 про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, який є обов`язковим для виконання та визначає взаємні права й обов`язки сторін, зокрема обов`язок Споживача своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги, у тому числі платежі за перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах.
Судом першої інстанції встановлено та апеляційним судом перевірено, що позивач як ОКВП «Дніпро-Кіровоград» є ліцензованим виконавцем послуг централізованого водопостачання та водовідведення, а також суб`єктом, уповноваженим здійснювати контроль якості стічних вод відповідно до Закону України «Про водовідведення та очищення стічних вод», Правил № 316 та Місцевих правил, затверджених рішенням Кіровоградської обласної ради № 600 від 18.12.2018.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Агродар-Україна Плюс» є споживачем у розумінні зазначених нормативних актів, здійснює скид стічних вод у централізовану систему водовідведення м. Кропивницького та у 2024-2025 роках користувалося послугами позивача на підставі договору, який визначає порядок обліку обсягів води, стоків та відповідальність за перевищення нормативів забруднення.
При цьому умови договору (зокрема п. 7.20, 8.3, 8.5) передбачають обов`язок споживача здійснювати оплату за послуги, у тому числі за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, на підставі рахунків та актів виконавця у встановлені строки.
Фактичні обставини справи підтверджують, що уповноваженими представниками позивача у присутності відповідальних осіб відповідача, визначених відповідними наказами, здійснено відбір контрольних проб стічних вод на об`єктах відповідача, про що складено акти № 921, № 1052 та № 822, які підписані представниками відповідача без зауважень.
Лабораторними дослідженнями позивача встановлено перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, що підтверджено відповідними протоколами вимірювань, які не були спростовані належними та допустимими доказами з боку відповідача.
На підставі отриманих результатів позивачем здійснено нарахування плати за скид стічних вод із понаднормативними забрудненнями на загальну суму 1 071 865,26 грн, яка підтверджена розрахунками, рахунками-фактурами та актами виконаних робіт.
Вказані документи були належним чином направлені відповідачу, що останнім не заперечено, при цьому будь-яких обґрунтованих зауважень або заперечень щодо їх змісту відповідачем не надано. 
Суд також встановив, що відповідач здійснив часткову оплату в сумі 50000,00 грн, у зв`язку з чим непогашена заборгованість становить 1 021 865,26 грн.
Оцінюючи правову природу зобов`язань сторін, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується апеляційний суд, керуючись статтями 525, 526, 530, 612, 625 ЦК України, обґрунтовано виходив із того, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлені строки, а одностороння відмова від їх виконання або зміна умов не допускається. 
Оскільки строк оплати за договором є визначеним, а відповідач його порушив, останній є таким, що прострочив грошове зобов`язання, що тягне застосування наслідків, передбачених ст. 625 ЦК України, а саме обов`язок сплати інфляційних втрат та 3% річних.
Суд дійшов висновку, що нарахування позивачем інфляційних втрат та трьох процентів річних є правомірним, здійсненим у межах періоду прострочення та з урахуванням часткової оплати, а їх розрахунок є документально підтвердженим, арифметично правильним і відповідачем не спростований. Відтак, суд правильно визнав доведеними як факт порушення грошового зобов`язання, так і розмір заявлених до стягнення сум.
Доводи апеляційної скарги ТОВ «Агродар-Україна Плюс» про неправомірність нарахування плати за понаднормативне забруднення стічних вод спростовуються матеріалами справи, оскільки відбір проб здійснено з дотриманням вимог Правил № 316 та Місцевих правил у присутності уповноважених представників відповідача, які підписали акти без зауважень. 
Доводи скаржника про незаконність застосування Місцевих правил приймання стічних вод, затверджених рішенням Кіровоградської обласної ради від 18.12.2018 № 600, є безпідставними, оскільки вказані правила є чинним нормативно-правовим актом, який не був скасований або визнаний нечинним у встановленому законом порядку, а відтак підлягав застосуванню судом. При цьому на момент виникнення спірних правовідносин саме зазначені правила регулювали порядок визначення допустимих концентрацій забруднюючих речовин та механізм нарахування плати за понаднормативні скиди.
Щодо доводів апелянта про неправомірність нарахування плати за понаднормативні скиди, колегія суддів зазначає, що такі нарахування здійснені на підставі результатів лабораторних досліджень проб стічних вод, відібраних у встановленому порядку, за участі уповноважених представників відповідача, які підписали акти без зауважень. Результати вимірювань не були спростовані належними доказами, альтернативних експертних висновків чи контррозрахунків відповідачем не подано.
Результати лабораторних досліджень підтверджують перевищення допустимих концентрацій. Доказів, які б спростовували результати вимірювань або свідчили про їх недійсність, відповідачем не надано.
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеним факт перевищення гранично допустимих концентрацій та правомірність застосування відповідних коефіцієнтів і нарахувань відповідно до умов договору та чинних нормативних актів.
Посилання апелянта на відсутність повноважень Кіровоградської обласної ради щодо затвердження таких правил колегія суддів відхиляє, оскільки спірний нормативний акт не був визнаний незаконним у передбаченому законом порядку та є обов`язковим до застосування суб`єктами правовідносин до моменту його скасування.
Наведені апелянтом правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 12.03.2019 у справі № 913/204/18 та від 10.03.2020 у справі №160/1088/19 не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки стосуються загальних підходів до оцінки актів, тоді як у даній справі такий акт є на час виникнення спірних правовідносин був чинним і не визнаний протиправним.
Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність зупинення провадження у справі у зв`язку з розглядом адміністративної справи №340/8353/25, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 227 ГПК України зупинення провадження допускається лише у разі об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи. Водночас предметом даного господарського спору є виконання договірних зобов`язань та нарахування плати за понаднормативне скидання стічних вод, тоді як в адміністративній справі вирішується питання законності нормативного акта органу місцевого самоврядування.
Отже, висновок суду першої інстанції про відсутність об`єктивної неможливості розгляду справи є правильним, оскільки господарський суд не позбавлений повноважень застосовувати чинний нормативно-правовий акт до моменту його скасування, а встановлення його законності не є передумовою вирішення даного спору. Тому підстави для обов`язкового зупинення провадження відсутні, а ухвала суду від 27.01.2026 є законною та обґрунтованою.
Колегія суддів протокольною ухвалою від 30.04.2026 відмовила в клопотанні скаржника від 04.03.2026 про зупинення провадження у справі з мотивів, що викладені вище.
Також необґрунтованими колегія суддів вважає посилання скаржника на недоведеність розміру заборгованості, оскільки відповідач не подав належного контррозрахунку, не оспорив належним чином первинні документи та фактично визнав частину боргу шляхом часткової оплати.
Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів зазначає, що ст. 625 ЦК України передбачає спеціальну міру відповідальності боржника у разі прострочення грошового зобов`язання – обов`язок сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення та 3% річних від простроченої суми. Зазначені нарахування мають компенсаційний характер і не залежать від наявності чи відсутності вини боржника, а тому їх застосування є обов`язковим за наявності факту прострочення грошового зобов`язання.
Оскільки факт прострочення виконання грошового зобов`язання встановлений судом першої інстанції та не спростований апелянтом, підстав для неврахування положень ст. 625 ЦК України не вбачається. Розрахунок інфляційних втрат та 3% річних є арифметично правильним, здійсненим у межах періоду прострочення та з урахуванням часткової оплати.
Отже, доводи апеляційної скарги не містять обставин, які б спростовували висновки суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з правовою оцінкою встановлених обставин, у зв`язку з чим підстав для скасування або зміни оскарженого рішення не встановлено.

6. Висновки за результатами апеляційного перегляду справи

За результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно встановив обставини справи, надав належну правову оцінку зібраним доказам і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.
Доводи апелянта про порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, неправильну оцінку доказів не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються матеріалами справи.
Підстав для зміни або скасування оскаржуваного судового рішення не встановлено.
За вказаних обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

7. Розподіл судових витрат

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст.129 ГПК України, судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агродар-Україна Плюс» на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.02.2026 у справі №912/2716/25 - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.02.2026 у справі № 912/2716/25 - залишити без змін.
3. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачені ст. ст. 286-289 ГПК України

Повний текст постанови складено 13.05.2026.

Головуючий суддя Ю.А. Джепа

Судді: Ю.В. Фещенко

С.В. Мартинюк