ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/17018/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді – Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області , з урахуванням заяви від 07.01.2026 року, про визнання протиправними та скасування: - наказу № 3238 від 16.12.2025 року про неналежне виконання службових та притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині звільнення старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Полтавській області майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за порушення службової дисципліни; - наказу № 1 о/с від 01.01.2026 року по особовому складу в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку, 01.01.2026 року за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України); - поновлення майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 01.01.2026 року; - зобов`язання Головного управління Національної поліції в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2026 року по день прийняття рішення у справі. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні накази Головного управління Національної поліції в Полтавській області є протиправними та не відповідають вимогам чинного законодавства. Позивач зазначав, що неналежне виконання службових обов`язків та притягнення його до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції відбулось через порушення службової дисципліни поліцейським з обліку та збереження речових доказів та озброєння відділу поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП сержантом поліції ОСОБА_2 внаслідок керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та скоєння дорожньої транспортної пригоди з тяжкими наслідками. В спірному наказі зазначено, що порушення службової дисципліни з боку ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та інших поліцейських ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП стало наслідком неналежної організації та проведення профілактичної роботи, спрямованої на недопущення порушення службової дисципліни з боку старшого оперуповноваженого в особливо важких справах відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції майора поліції ОСОБА_1 , який з 27.10.2022 року по 14.10.2025 року перебував на посаді начальника ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП. Позивач не погоджується з вказаними висновками, оскільки починаючи з 01.10.2025 року він перебував на стажуванні в УКР ГУНП у зв`язку із звільненням від виконання обов`язків начальника ВП №3 Полтавського РУП ГУНП. Звільнення відбулось на підставі його рапорта та призначення ст. о/у в ОВС УКР ГУНП, який фактично був написаний позивачем ще в 20-тих числах вересня 2025 року, за особистим бажанням. В період з 22.09.2025 року по 30.09.2025 року позивач перебував на лікарняному та після виходу з лікарняного приступив до роботи в УКР ГУНП не повертаючись до обов`язків начальника ВП №3 Полтавського РУП ГУНП. Отже, станом на 30.11.2025 року (дату вчинення ОСОБА_2 дорожньої транспортної пригоди) позивач 61 календарний день як не виконував обов`язків начальника ВП №3 Полтавського РУП ГУНП. Вважає, що протягом служби на посаді начальника ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП належним чином виконував покладені на нього обов`язки, а порушення службової дисципліни ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не перебувають у жодному причинному зв`язку з виконанням позивачем своїх обов`язків. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/17018/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
13.01.2026 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечував задоволення позову. Свою позицію мотивував посиланням на те, що дисциплінарною комісією проведено повне службове розслідування із врахуванням засад Дисциплінарного статуту. В ході службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено та підтверджено факт порушення службової дисципліни ОСОБА_1 , а саме недотримання вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VIII, п.п. 2, 4, 13 ч. 3 ст. 1, п. 7 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз. 2 пп. 24 п.14 р. ІІ Інструкції з діловодства в системі Національної поліції України, затвердженої наказом НПУ від 20.05.2016 року № 414, пп. 8, 10 п. 1 наказу ГУНП від 13.01.2025 № 108 (зі змінами унесеним наказом ГУНП від 07.04.2025 № 849), п.п. 3, 37, 39, 48 р. ІІІ Положення про ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП, затвердженого наказом ГУНП від 27.01.2021 року № 81 (у редакції наказу ГУНП від 23.07.2024 №700), який будучи начальником ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП, не дотримувався законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, не виконував свої службові обов`язки відповідно до посадових обов`язків, наказів керівництва, не сприяв керівникові в організації дотримання службової дисципліни, не контролював дотримання підлеглими службової дисципліни, не здійснював її аналіз, стан та не проводив жодної профілактичної роботи із зміцнення службової дисципліни, не запобігав вчиненню підлеглими правопорушень та виконав вимоги телеграми за підписом начальника ГУНП від 26.06.2025 року №114182-2025. Відповідач вважає дії щодо видання оскаржуваних наказів про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції є правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 
ОСОБА_1 проходив службу в органах поліції на посаді начальника відділу поліції № 3 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області в період з 27.01.2022 року по 14.10.2025 року; з 15.10.2025 року призначений на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Полтавській області.
01.12.2025 року до Головного управління Національної поліції в Полтавській області надійшла доповідна записка заступника начальника УГІ ГУНП майора поліції ОСОБА_4 № 202126-2025 від 01.12.2025 року про можливе порушення службової дисципліни, Правил дорожнього руху України, поліцейським з обліку та збереження речових доказів і озброєння відділу поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП сержантом поліції ОСОБА_2 , що призвело до дорожньо - транспортної пригоди, унаслідок якої загинуло дві неповнолітні особи та внесення відомостей до ЄРДР, а також імовірного порушення службової дисципліни іншими поліцейськими ГУНП.
Наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 1354 від 01.12.2025 року за вказаним фактом призначено комісійне службове розслідування у формі письмового провадження.
15.12.2025 року за результатами службового розслідування затверджений висновок службового розслідування, згідно з пунктом 7 якого дисциплінарна комісія вважає, що за порушення службової дисципліни, а саме недотримання вимог пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 2, 4, 13 частини 3 статті 1, пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз. 2 пп. 24 п.14 р. ІІ Інструкції з діловодства в системі Національної поліції України, затвердженої наказом НПУ від 20.05.2016 року № 414, пп. 8, 10 п. 1 наказу ГУНП від 13.01.2025 року № 108 (зі змінами унесеним наказом ГУНП від 07.04.2025 року № 849), п.п. 3, 37, 39, 48 р. ІІІ Положення про ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП, затвердженого наказом ГУНП від 27.01.2021 року № 81 (у редакції наказу ГУНП від 23.07.2024 року № 700), старший оперуповноважений в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Полтавській області майор поліції ОСОБА_1 (0119457) заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 16.12.2025 року № 3238 за порушення службової дисципліни, а саме недотримання вимог пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 2, 4, 13 частини 3 статті 1, пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз. 2 пп. 24 п.14 р. ІІ Інструкції з діловодства в системі Національної поліції України, затвердженої наказом НПУ від 20.05.2016 року № 414, пп. 8, 10 п. 1 наказу ГУНП від 13.01.2025 року № 108 (зі змінами унесеним наказом ГУНП від 07.04.2025 року № 849), п.п. 3, 37, 39, 48 р. ІІІ Положення про ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП, затвердженого наказом ГУНП від 27.01.2021 року № 81 (у редакції наказу ГУНП від 23.07.2024 року № 700), старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Полтавській області майора поліції ОСОБА_1 (0119457) притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції. 
Наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 01.01.2026 року № 1 о/с "По особовому складу" звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку, 01.01.2026 року.
Не погодившись із наказами Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 16.12.2025 року № 3238 та від 01.01.2026 року № 1 о/с, позивач звернувся з позовом до суду. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного. 
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі – Закон №580-VIII).
Частиною першою статті 18 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (п.1); професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (п.2).
За вимогами частини першої та другої статті 19 Закону №580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6 частини першої статті 77 Закону).
Згідно з преамбулою Дисциплінарного статуту Національної поліції України (далі – Дисциплінарний статут), цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Відповідно до частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна – дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту закріплено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком у силу статті 12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
За приписами частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється (частина п`ята статті 13 Дисциплінарного статуту).
Як обумовлено частинами першою та другою статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Разом із тим, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
У відповідності до приписів статті 14 Дисциплінарного статуту, з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.
Службове розслідування – це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина десята статті 14 Дисциплінарного статуту).
Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 "Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі – Порядок №893).
Пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 893 визначено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Вимоги до змісту висновку службового розслідування визначені пунктом 4 розділу VI Порядку №893, що узгоджуються з положеннями статей 15, 19 Дисциплінарного статуту.
У силу пункту 9 розділу VI Порядку №893 висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника. Враховуючи думку членів дисциплінарної комісії та на підставі поданих матеріалів службового розслідування уповноважений керівник може прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.
Пунктами 1, 3, 4 розділу VІI Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Виконання таких дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь та звільнення зі служби в поліції, шляхом видання наказів по особовому складу покладається на підрозділи кадрового забезпечення (служби персоналу) територіальних органів поліції, установ та закладів поліції, а також ЗВО.
Поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення в порядку та строки, визначені статтею 24 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Аналіз викладених норм свідчить, що протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходу за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком, який є підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності. 
Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого вирішується питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
За обставинами даної справи, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції слугував висновок службового розслідування від 15.12.2025 року. 
За висновком службового розслідування дисциплінарна комісія прийшла до висновку про те, що за порушення службової дисципліни, а саме недотримання вимог пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 2, 4, 13 частини 3 статті 1, пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз. 2 пп. 24 п.14 р. ІІ Інструкції з діловодства в системі Національної поліції України, затвердженої наказом НПУ від 20.05.2016 року № 414, пп. 8, 10 п. 1 наказу ГУНП від 13.01.2025 року № 108 (зі змінами унесеним наказом ГУНП від 07.04.2025 року № 849), п.п. 3, 37, 39, 48 р. ІІІ Положення про ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП, затвердженого наказом ГУНП від 27.01.2021 року № 81 (у редакції наказу ГУНП від 23.07.2024 року № 700), старший оперуповноважений в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Полтавській області майор поліції ОСОБА_1 (0119457) заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції.
Під час службового розслідування встановлено, що 30.11.2025 року о 19.28 надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_5 про те, що за адресою АДРЕСА_1 , автодорога Карлівка - Машівка, на узбіччі поблизу філії Полтаваобленерго виявлено 2-х неповнолітніх осіб без ознак життя. При виїзді на місце події встановлено що поліцейський з обліку та збереження речових доказів і озброєння ВП № 3 Полтавського РУП сержант поліції ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи поза службою, рухаючись на власному автомобілі "Hyundai Tucson" д.н.з. НОМЕР_1 в напрямку с. Машівка, скоїв наїзд на 2-ох неповнолітніх осіб: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; від отриманих травм останні померли на місці. Вину у скоєному ДТП ОСОБА_2 визнав повністю. Також останній підтвердив, що під час скоєння ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння. 
Дисциплінарною комісією в ході службового розслідування, встановлено та підтверджено факт керування транспортним засобом ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння, не обрані ним безпечної швидкості руху, не врахуванні дорожньої обстановки, в зв`язку з чим він не зміг проконтролювати рух транспортного засобу та допустив дорожньо - транспортну пригоду з тяжкими наслідками, після чого залишив місце події, не надавши допомоги постраждалим, не викликавши бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги та не повідомивши про подію на лінію "102". Крім того, встановлено та підтверджено бездіяльність поліцейської ОСОБА_3 , яка будучи свідком неправомірних дій ОСОБА_2 у виді керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не вжила жодних заходів із їх попередження та припинення, що призвело до тяжких та трагічних наслідків у виді смерті двох неповнолітніх осіб. Також, ОСОБА_3 , будучи обізнаною про злочин, який вчинив ОСОБА_2 не повідомила про це у встановлений законом спосіб на лінію "102", ні свого керівника. 
В ході розслідування дисциплінарною комісією також оцінено дії начальників ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП за період, який ОСОБА_2 проходив службу у підрозділі, в тому числі – старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку ГУНП майора поліції ОСОБА_1 , який з 27.01.2022 року по 14.10.2025 року перебував на посаді начальника ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП. 10.12.2025 року в розпорядження дисциплінарної комісії для врахування під час проведення службового розслідування в частині управлінської діяльності керівництва ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП та можливих порушень службової дисципліни з боку сержанта поліції ОСОБА_2 надано довідку про результати цільової перевірки службової діяльності відділу поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП від 09.12.2025 за № 206951-2025. Зі змісту вище вказаної довідки встановлено, що на виконання вимог наказу ГУНП від 02.12.2025 року № 1358 комісією у складі поліцейських ГУНП, із дотриманням вимог Інструкції з організації та проведення перевірок службової діяльності органів (підрозділів) Національної поліції, затвердженої наказом МВС України від 30.01.2017 року № 67, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.03.2017 за №304/30172, у період з 02 по 08 грудня 2025 року здійснено цільову перевірку ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП. За результатами проведеної перевірки встановлено ряд прорахунків з боку як діючого керівництва ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в особі підполковника поліції ОСОБА_8 , так і колишнього начальника вище вказаного підрозділу майора поліції ОСОБА_1 . 
Під час службового розслідування встановлено неналежне виконання керівництвом відділу поліції № 3 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 13.01.2025 року № 108 (зі змінами, внесеними наказом від 07.04.2025 року № 849) та службової телеграми (СЕД № 114182-2025) про необхідність посилення профілактичної роботи серед підлеглих поліцейських щодо недопущення вчинення надзвичайних подій та виключення випадків формального підходу до профілактичних заходів.
Відповідно до наказу ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП від 01.01.2025 року № 20 "відповідальним за організацію роботи зі зміцнення службової дисципліни у ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП та підтримання належного стану дисципліни та законності серед особового складу" призначено заступника відділу поліції - начальника слідчого відділення відділу поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_9 , а відповідального за ведення накопичувальної справи з даного напрямку службової діяльності призначено старшого інспектора з КЗ відділу поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_10 , який з 18.07.2025 року проходить службу в БОП (Стрілецький) ГУНП, наказ про визначення іншого відповідального не оновлено. 
Наказом ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП від 14.07.2025 року № 208 "Про організацію проведення "Дня дисципліни" у відділі поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП", з метою дотримання дисципліни і законності, профілактичних заходів, спрямованих на підтвердження рівня службової дисципліни, недопущення надзвичайних подій, виховання правосвідомості та дотримання етичних норм особовим складом, визначено четвер кожного другого місяця "Днем дисципліни" відділу поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП.
Про виконання вимог наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 13.01.2025 року № 108 повідомлено листом за підписом начальника ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП майора поліції ОСОБА_1 від 10.02.2025 року № 25669-2025.
В розпорядженні комісії надано списки про ознайомлення всього особового складу з вимогами наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 13.01.2025 року № 108 та наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 07.04.2025 року № 849, недопущення порушення транспортної і службової дисципліни.
Також, в підрозділі наявний план робочих заходів по зміцненню дисципліни і законності серед працівників ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП на І півріччя 2025 року та план робочих заходів щодо зміцнення транспортної дисципліни на І півріччя 2025 року, затвердженої начальником ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП майором поліції ОСОБА_1 . На ІІ півріччя аналогічні плани в підрозділі відсутні. 
У протоколах нарад керівництва ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП ( № 12 від 31.01.2025 року, № 5 від 15.01.2025 року, № 13 від 03.02.2025 року, № 24 від 10.03.2025 року, № 33 від 01.04.2025 року, № 534 від 17.09.2025 року, № 803 від 13.11.2025 року) виносились питання щодо посилення контролю з боку керівників служби за дотриманням дисципліни і законності з боку підлеглих. 
Враховуючи, що до комісії не надано документів про проведення конкретних заходів (рапорти, довідки тощо), вона прийшла до висновку про формальний підхід з боку керівництва до організації роботи в цьому напрямку. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. 
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний, зокрема: контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.
Згідно пп. 2 пункту 1 наказу Національної поліції України "Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції" від 19.07.2022 року № 507 передбачено застосовувати за результатами службових розслідувань за фактами причетності до скоєння корупційних кримінальних правопорушень, незаконного застосування табельної вогнепальної зброї або її втрати в умовах, що не пов`язані з веденням бойових дій, дорожньо-транспортних пригод з тяжкими наслідками, а також випадками керування транспортними засобами в стані (або з ознаками) сп`яніння, перебування на службі в стані сп`яніння, безпідставної відсутності на робочому місці (на службі) більше ніж добу до винних найсуворіший вид дисциплінарної відповідальності - звільнення зі служби в поліції.
У разі встановлення за результатами службових розслідувань за такими фактами, що порушення службової дисципліни стало наслідком неналежної організації та проведення профілактичної роботи, спрямованої на недопущення порушення службової дисципліни, приймати рішення щодо звільнення з посади безпосереднього керівника порушника службової дисципліни, а також про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого прямого керівника.
Згідно частин 3, 4 статті 2 Дисциплінарного статуту керівник, якому поліцейський підпорядкований за службою, у тому числі тимчасово, є прямим керівником для нього. Найближчий до підлеглого прямий керівник є безпосереднім керівником. Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові.
Застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції відповідач керувався положеннями пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту та наказу Національної поліції України від 19.07.2022 року № 507.
Згідно з поясненнями позивача з 01.10.2025 року він перебував на стажуванні в УКР ГУНП у зв`язку із звільненням від виконання обов`язків начальника ВП №3 Полтавського РУП ГУНП. Звільнення відбулось на підставі його рапорта та призначення ст. о/у в ОВС УКР ГУНП, який фактично був написаний позивачем у вересні 2025 року, за особистим бажанням. В період з 22.09.2025 року по 30.09.2025 року позивач перебував на лікарняному та після виходу з лікарняного приступив до роботи в УКР ГУНП не повертаючись до обов`язків начальника ВП №3 Полтавського РУП ГУНП. Отже, станом на 30.11.2025 року (дату вчинення ОСОБА_2 дорожньої транспортної пригоди) позивач 61 календарний день як не виконував обов`язків начальника ВП №3 Полтавського РУП ГУНП. 
Призначення ОСОБА_1 15.10.2025 року на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Полтавській області підтверджується його послужним списком. 
Отже, матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що на дату вчинення ОСОБА_2 дорожньої транспортної пригоди 30.11.2025 року позивач більше місяця не був безпосереднім керівником ОСОБА_2 .
Відповідно до пп. 8, 10 п. 1 наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 13.01.2025 року № 108 (зі змінами унесеним наказом ГУНП від 07.04.2025 року № 849), начальникам підрозділів апарату, окремих підрозділів, територіальних районних управлінь (відділів), відділів (відділень) поліції та секторів поліцейської діяльності ГУНП, наказано щомісяця стан службової дисципліни серед поліцейських розглядати на оперативних нарадах керівництва, заслуховувати з цього приводу звіти керівників територіальних (відокремлених) підрозділів поліції, а також закріплених за цими підрозділами кураторів з числа працівників апаратів відповідних підрозділів поліції, з прийняттям дієвих управлінських рішень щодо його виправлення; щокварталу, дотримуючись вимог розділу ІІ Конституції України, здійснювати вивчення всіх рівнів побутових (в тому числі позаслужбових) умов поліцейських, поведінки в позаслужбовий час, схильності до азартних ігор, вживання алкоголю, наркотичних та психотропних речовин, їх соціальної захищеності як складових, що впливають на морально-психологічний стан підлеглих, їх ставлення та можливість виконання службових обов`язків. За результатами вивчення доповідати рапортом безпосередньому керівнику.
Отже, самим відповідачем визначено необхідну періодичність розгляду стану службової дисципліни серед поліцейських на оперативних нарадах керівництва - щомісяця. 
Як слідує з матеріалів службового розслідування підполковник поліції ОСОБА_8 являється діючим безпосереднім керівником поліцейських ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; з 02.10.2025 року по теперішній час перебуває на посаді т.в.о. начальника ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП.
Таким чином, в даних правовідносинах відповідач застосував положення пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту та наказу Національної поліції України від 19.07.2022 року № 507 відносно позивача помилково.
Крім того, суд звертає увагу, що згідно наказу Національної поліції України "Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції" від 19.07.2022 року № 507 за наслідком неналежної організації та проведення профілактичної роботи, спрямованої на недопущення порушення службової дисципліни, визначено приймати рішення щодо звільнення з посади безпосереднього керівника порушника службової дисципліни, а не звільнення зі служби в поліції.
Так, спірним наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 16.12.2025 року № 3238 за порушення службової дисципліни позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції, а безпосереднього керівника ОСОБА_2 - ОСОБА_8 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді попередження про неповну службову відповідність. 
Вказане рішення відповідача, враховуючи, що позивач станом на 30.11.2025 року не був ані безпосереднім, ані прямим керівником ОСОБА_2 , та застосування до позивача крайньої міри покарання у вигляді звільнення зі служби в поліції паралельно із застосуванням до безпосереднього керівника ОСОБА_2 - ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , який був відповідальним за організацію роботи зі зміцнення службової дисципліни у ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП, та інших осіб іншої міри не відповідає принципу пропорційності.
Матеріали службового розслідування не містять обґрунтувань щодо рішень, дій (бездіяльності) ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Полтавській області в контексті даної справи. 
З приводу діяльності позивача на посаді начальника відділу поліції № 3 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області до 01.10.2025 року, суд зазначає, що згідно матеріалів службового розслідування надано списки про ознайомлення всього особового складу з вимогами наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 13.01.2025 року № 108 та наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 07.04.2025 року № 849, недопущення порушення транспортної і службової дисципліни.
У протоколах нарад керівництва ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП ( № 12 від 31.01.2025 року, № 5 від 15.01.2025 року, № 13 від 03.02.2025 року, № 24 від 10.03.2025 року, № 33 від 01.04.2025 року, № 534 від 17.09.2025 року, № 803 від 13.11.2025 року) виносились питання щодо посилення контролю з боку керівників служби за дотриманням дисципліни і законності з боку підлеглих. 
Суд зазначає, що результативність рівня організації та проведення профілактичної роботи не є показником, який характеризується односторонньо, а являє собою лише результат, що збалансований завдяки взаємодії керівної особи, яка здійснює профілактичну роботу, та підлеглої особи, яка впровадила в собі результати такої роботи. Тобто, звинувачення керівника в тому, що рівнень організації та проведення ним профілактичної роботи, спрямованої на зміцнення та недопущення порушення службової дисципліни, є недостатнім лише тому, що підлеглий у неробочий час скоїв дисциплінарне порушення, не можуть слугувати достатнім доказом вини такої керівної особи в неналежному здійсненні своїх обов`язків.
Суд також звертає увагу, що дисциплінарне порушення під час дорожньої транспортної пригоди 30.11.2025 року вчинене ОСОБА_2 у поза робочий час, а позивач не був учасником вказаних подій, а також не був керівником ОСОБА_2 з 02.10.2025 року.
За викладених обставин, суд вважає, що притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції відбулося за відсутності правових підстав та з порушенням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень (постанови Верховного Суду від 01.04.2020 у справі №806/647/15, від 21.01.2021 у справі №826/4681/18, від 28.10.2021 у справі №520/1578/2020, від 09.02.2022 у справі №160/12290/20 та ін.).
Не заперечуючи наявність у відповідача дискреційних повноважень щодо вибору виду дисциплінарного стягнення, суд зазначає, що закріплена за суб`єктом владних повноважень можливість з-поміж декількох варіантів правомірної поведінки (рішень) обирати один (одне) на власний розсуд не надає права робити це свавільно і не означає, що судовий контроль за такими діями та рішеннями неможливий взагалі.
Суд зауважує, що хоч суд й обмежений в правовій оцінці та перевірці на предмет обґрунтованості актів та дій органів публічної влади під час виконання ними дискреційних повноважень, водночас повинен проконтролювати, чи не є викладені в них висновки суб`єкта владних повноважень щодо обставин у справі довільними та нераціональними, не підтвердженими доказами або ж помилковими.
Не менш важливим аспектом оцінки обґрунтованості звільнення позивача зі служби в поліції є з`ясування співмірності цього виду дисциплінарного стягнення тим порушенням, які стали для цього підставою, що, безумовно, також підлягає судовому контролю і не становить втручання у дискрецію відповідача.
Вимога пропорційності передбачає, що зменшення обсягу або кваліфікуючих ознак порушень, які ставляться у провину особі, має призводити до зменшення суворості стягнення, за винятком випадку, коли буде доведено, що порушення є істотним(и) настільки, щоб бути самостійною і достатньою підставою для застосування стягнення певного виду.
Беручи до уваги наведене, суд констатує, що відповідачем не доведено належними і достатніми доказами наявність у діях позивача дисциплінарного проступку, який є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Критерії обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень вимагають врахування ним обставин, які є обов`язковими в силу закону (встановлення факту порушення поліцейським вимог закону, що може бути підставою для дисциплінарної відповідальності), так і інших обставин, які мають значення для конкретної справи. Для цього суб`єкт владних повноважень має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, перевірити всі обставини, на яких ґрунтується його рішення з урахуванням того, що обов`язок по наданню доказів вчинення поліцейським дисциплінарного проступку покладено на відповідача як суб`єкта владних повноважень, виходячи з вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Застосування дисциплінарного стягнення не може ґрунтуватися на припущеннях або недоведених фактах, а при прийнятті рішень суб`єкт владних повноважень повинен уникати невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.
Отже відповідачем необґрунтовано застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Таким чином, суд приходить до висновку, що наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 16.12.2025 року № 3238 в частині притягнення старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Полтавській області майора поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції є необґрунтованим та підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Відповідно підлягає визнанню протиправним та скасуванню наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 01.01.2026 року № 1 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку.
Згідно положень статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Частиною 3 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що день звільнення вважається останнім днем служби.
Зважаючи на викладене, оскільки останнім днем служби ОСОБА_1 є 01.01.2026 року, суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 02.01.2026 року.
Для обчислення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу застосовується Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі - Порядок №100).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки. Обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки, на які працівник набув право до 31 грудня 2023 р., проводиться виходячи з виплат, нарахованих у 2023 році.
Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця або фізичної особи, які в межах трудових відносин використовують працю найманих працівників, менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку, матеріальна (грошова) допомога. Якщо працівника прийнято (оформлено) на роботу не з першого числа місяця, проте дата прийняття на роботу є першим робочим днем місяця, то цей місяць враховується до розрахункового періоду як повний місяць.
У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.
Згідно з пунктом 5 Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Відповідно до пункту 8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 року за №669/28799 (далі – Порядок № 260) передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.
Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Пунктом 9 розділу І Порядку № 260 встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
Зі змісту Порядку № 260 вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.
Отже при визначенні розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, який підлягає присудженню на користь позивача з відповідача, необхідно застосовувати норми Порядку № 260, беручи до уваги кількість календарних днів для обрахунку грошового забезпечення.
Згідно з довідкою Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 2 про розмір грошового забезпечення позивача середньоденний розмір заробітної плати складає 979,08 грн. (29829,78 грн. + 29894,29 грн)/61 днів).
Відповідно до кількості календарних днів, що минули за час вимушеного прогулу позивача, стягненню на його користь підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.01.2026 року по 29.05.2026 року (дату прийняття рішення у цій справі) у розмірі 144 903,84 грн. (148 календарних днів * 979,08 грн.; сума зазначена без утримання податку та інших обов`язкових платежів).
З огляду на приписи пунктів 2, 3 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, до негайного виконання допускається рішення суду в частині в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 02.01.2026 року та стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.
Отже, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Щодо клопотання представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно зі статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Частинами першою-п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Таким чином, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
На підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано до суду договір про правової допомоги від 19.12.2025 року, укладений між позивачем та адвокатом адвокатським бюро "Михайла Салашного"; додаткову угоду № 1 від 19.12.2025 року; ордер серії ВІ № 1347822; акт про прийняття - передачу наданих послуг від 05.01.2026 року; рахунок - фактуру № 214 від 05.01.2026 року; квитанцію про оплату послуг від 07.01.2026 року на суму 30 000 грн.
Суд при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надаючи оцінку співмірності заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить, зокрема, із того, що дана справа відноситься до незначної складності; розгляд справи проведено без участі сторін. Ця справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми, не стосується встановлення значного обсягу фактичних обставин справи, що потребувало б подання великої кількості письмових доказів та вжиття дій щодо їх збирання.
Суд зауважує, що особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі №545/2432/16-а зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Оцінивши обставини цієї справи та надані позивачем докази у їх сукупності, суд, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу в цій справі до 10 000,00 грн.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, 

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (м. Полтава, Полтавська область, 36039, код ЄДРПОУ 40108630) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 16.12.2025 року № 3238 в частині притягнення старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Полтавській області майора поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 01.01.2026 року № 1 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку.
Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 02.01.2026 року.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.01.2026 року по 29.05.2026 року у розмірі 144 903,84 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розімірі 10 000,00 грн.
Допустити рішення суду до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 02.01.2026 року та стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць. 

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А.Б. Головко