Справа № 385/1119/23 
Провадження № 1-кп/385/9/24 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2026 року        м. Гайворон
Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді      ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання   ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурорів      ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 
обвинуваченого     ОСОБА_7 ,
захисниці - адвокатки    ОСОБА_8 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон кримінальне провадження № 12023120000000540щодо
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. ДзержинськНижегородської області, рф, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_9 , 2008 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,
в с т а н о в и в :
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_10 , підполковник поліції, відповідно наказу № 52 о/с вiд 12.02.2021 призначений на посаду начальника ВП №1 (м. Гайворон) Голованiвськоrо РВП ГУНП в Кіровоградської областi.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав i свобод людини, протидіїзлочинності, підтриманняпублічної безпеки i порядку. Діяльністьполіції спрямовується та координуєтеся Кабінетом Міністрів України через Міністравнутрішніх справ України згідноіз законом.
Крім того, відповідно до ст. l Закону України «Про центральні органи виконавчої впади», територіальні органи центрального органу виконавчої влади утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничноїчисельності державних службовців та працівників центрального органу виконавчої влади i коштів, передбачених на його утримання, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра, який спрямовує та координуєдіяльність центрального органу виконавчої влади, КабінетомМіністрів України.
ОСОБА_10 обіймаючи посаду начальника ВП № 1 (м.Гайворон)Голованiвськоrо РВП ГУНП в Кiровоrрадськiй областi, вiдповiдно до примiтки 1 до ст. 364, ч. 3 ст. 18 КК України, являється службовою особою, та відповідно до·примітки 2 ст. 368 КК України, службовою особою, яка займаєвідповідальне становище.
Відповідно до розділуІІ «Завдання, обов`язки та повноваження» посадовоїінструкції начальника ВП №1 (м. Гайворон) Голованiвського РВП ГУНП в Кіровоградській області начальник - п. 1.1. очолюєвідділенняполіції та здійснює загальне керівництво його діяльністювідповідно до законодавства України, організовує i спрямовує роботу підпорядкованих структурних підрозділіввідділу (відділення) поліції; п. 1.3 організовує виконання вiддiлом (відділенням) поліції планових заходів, наказів, доручень ГУНП та Голованiвського районного управління (вiддiлу) поліції, що належать до його компетенції; п. 1.4 реалізує свої повноваження у формі усних i письмових організаційно-розпорядчих документів (доручень, наказів, протоколів) та контролюєїx виконання; п. 1.9 скликає та проводить наради з особовим складом відділенняполіції з питань, що належать до компетенції ВП; п. 1.15 забезпечує належнувзаємодію слідчого підрозділу з підрозділамикримінальноїполіціївідділенняполіціїпід час попередження, виявлення й розслідування кримінальнихправопорушень; п. 1.27 скликає та проводить службові наради з особовим складом відділенняпoлiцiї; п. 1.36 здійснюєінші повноваження, визначені законом.
Таким чином, з урахуванням зазначеного, ОСОБА_10 , займаючи посаду начальника ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській областi, мав можливiсть:
·- сприяти, укривати та не перешкоджати протиправній дiяльностi окремих - осіб на територіїнаділених повноважень, у т.ч. пов`язано) із незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їx аналогів на території м. Гайворон та Гайворонської громади;
- вживати заходівіз неналежноївзаємодіїслідчогопідрозділу з працівникамикримінальноїполіціїпід час попередження, виявлення й розслідуваннякримінальних правопорушень, у т.ч. эазначеної категорії правопорушень.
Також, у ході досудового розслідування встановлено, що у провадженні СВ ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ·- перебувають матеріаликримінального провадження № 12023121120000041 вiд 02.03.2023 розпочаті по факту незаконного збуту особливо небезпечних наркотичних засобів за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.10.05.2023 пiд час проведения обшуку у невiдкладних випадках за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено та вилучено наркотичні засоби, якi ОСОБА_7 з метою їх подальшого збуту. Цього ж дня ОСОБА_12 був запрошений працівникамиполіції до ВП № 1 (м. Гайворон) Голованiвського РВП ГУНП в Кіровоградській області для надання пояснень з приводу вилучення у нього особливо небезпечних наркотичних засобів.
В подальшому 10.05.2023, точного часу досудовим розслідуванням на даний час не встановлено, ОСОБА_7 прибув до ВП № 1 (м. Гайворон) Голованiвського РВП ГУНП в Кіровоградській області, та одразу зайшов до кабінету начальника відділенняпoлiцiї ОСОБА_10 , де в ході розмови запропонував надати останньому неправомірну вигоду в розмірі 5000 гривень щомісячнозаневикриття його незаконноїдіяльності спрямованої на здійснення збуту наркотичних засобівнатериторії м. Гайворон та 1000 доларiв США за непритягнення його до кримінальноївідповідальності зач. 2 ст. 307 КК України, у кримінальномупровадженні №120231211200000041, на що ОСОБА_10 відмовився та попередив ОСОБА_13 про кримінальнувідповідальність, передбачену ст. 369 КК України, за надання неправомірної вигоди службовій особі.
ОСОБА_10 в ході розмови зрозумів, що дії ОСОБА_7 є неправомірними та 11.05.2023звернувся до працівників КУ ДВБ НПУ із відповідною заявою.
В подальшому, в обумовлений раніше ОСОБА_14 день 16.05.2023 о 15.30 год останній прибув до службового кабінету ОСОБА_10 , що розташований за адресою: Кіровоградська область, Голованівський район, м. Гайворон, вул. Чкалова, 8, каб. № 1 та в ходібесіди передав ОСОБА_10 частину раніше обумовленої ОСОБА_14 неправомірної вигоди, а саме 20000 гривень за не викриття його подальшої незаконноїдіяльностіспрямованої на здійснення збуту наркотичних засобівна території м. Гайворон та за непритягнення його до кримінальноївідповідальності за ч. 2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні №120231211200000041.
Після надання грошових коштів, ОСОБА_12 був затриманий працівниками поліції на місці злочину, де проведено обшук, під час якого на столі ОСОБА_10 було виявлено та вилучено два подарункові конверти ізгрошовими коштами в сумі 20000 гривень, якi являються предметом неправомірної вигоди.
Таким чином  ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369 КК України - пропозиція та надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення та невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища.
Правова позиція сторони обвинувачення
Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений 29.06.2023старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_15 та затверджена прокурором Кіровоградської облсної прокуратури ОСОБА_16 .
З огляду на обвинувальний акт прокурор вважає встановленим те,що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369 КК України - пропозиція та надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення та невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища.
Сторона обвинувачення підтверджує свою версію подій доказами, які містяться у документах, речових доказах, висновку експерта, які були безпосередньо досліджені під час судового розгляду та показаннях свідків, допитаних в судовому засіданні.
Під час виступу у судових дебатах прокурор вважає, що надані докази доводять склад кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 і судом досліджено достатньо доказів для встановлення відповідності викладених у обвинувальному акті фактичних обставин об`єктивній істині, як зважаючи на окремі докази, так і в їх сукупності.
З приводу тверджень сторони захисту щодо провокації злочину, прокурор вказав, що провокації ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення не було, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які досліджено в ході судового розгляду. Так, покази свідка ОСОБА_10 , матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій, які досліджені в ході судового розгляду та які вказують на те, що ОСОБА_7 самостійно без будь-якої провокації надав неправомірну вигоду ОСОБА_10 щоб «рєшилі еті дєла», «нормально работать», «как налог государству платить», «я ж знаю шо ви єслі захатітє ви можетє отдать (вилучений телефон), закрить і всьо». Також слід звернути увагу, що обвинувачений окрім неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів також приніс набір інструментів та алкогольні напої, що свідчить про його особисте бажання надати таку неправомірну вигоду та увійти у довіру. Крім того, обвинувачений під час допиту сам вказав що усвідомлював, що надання цих коштів є незаконним, однак жодних заяв чи повідомлень до правоохоронних органів щодо протиправних дій стосовно нього не робив.
В судових дебатах прокурор просить призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 369 КК України, у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.
Правова позиція сторони захисту
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину заперечив, покликаючись на провокацію злочину. Вказав, що весною 2023 року в нього відбувались обшуки та знайшли наркотичні засоби. Під час обшуку, який проводили місцеві поліцейські, він питав їх як вирішити це питання, вони його відправили до " ОСОБА_17 ". Тоді ж він цікавився в " ОСОБА_17 " як закрити справу без суду, зам`яти справу, щоб не притягували до кримінальної відповідальності. Той повідомив, що треба гроші, мінімум 1000 доларів США. ОСОБА_18 погодився, сказавши що постарається знайти гроші. Коли розмовляв з ОСОБА_19 , той сказав, щоб вирішував з " ОСОБА_17 ". Вечері зателефонував ОСОБА_19 та сказав, що вирішив з " ОСОБА_17 ". 16.05.2023 біля 13 год зустрівся на ринку в м. Гайворон з "Петровичем", якому довіряв та повідомив, що знайде половину коштів. Після цього поїхав та позичив кошти і поїхав до відділу поліції. Кошти в сумі 20000 грн поставив в 2 конверти, взяв коньяк, набір інструментів. Десь в 14 год пішов до ОСОБА_20 . В кабінеті поставив збоку пакет та сказав, що він від " ОСОБА_17 " ОСОБА_21 поводив себе ніби нічого не знає. За 10 хв прибігла група та його затримали. Вказав, що думав повідомити про вимагання, але переживав, що не дадуть працювати, будуть вилучати його товари, оскільки він займається барахолкою - скуповує речі та перепродує їх. Вказав, що як ОСОБА_19 так і ОСОБА_22 знає давно, оскільки вони, як працівники поліції про розслідуванні злочинів інколи вилучали в нього речі, які він скуповував, що виявились викраденими. На запитання захисниці уточнив, що сам не думав давати гроші ОСОБА_19 , прийшов до відділу поліції не за своїм бажанням, а його підганяв ОСОБА_23 . При обшуку щодо наркотичних засобів у нього вилучили його телефон, тому після цього він користувався телефоном доньки та з її номера телефонував як " ОСОБА_17 " так і ОСОБА_19 . 
В судових дебатах та останньому слові обвинувачений повідомив, що його примушували до вчинення злочину та він не хотів втратити можливість працювати для сім`ї, а його залякували, що не дадуть моживості працювати.
Захисниця в судових дебатах покликалась на те, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину є недоведеною та суд повинен винести виправдувальний вирок та закрити кримінальне провадження. Зокрема покликалась на те, що доручення слідчого, не має жодних відміток щодо реєстрації в журналі вихідної кореспонденції, стороною обвинувачення не додано відповідь на запит Кіровоградського управління ДВБ. Протокол обшуку «у невідкладних випадках» не передбачений в Главі 20, Розділу ІІІ КПК України в переліку слідчих дій, які можуть бути проведені в тому числі слідчим, та і будь де в КПК України не міститься положення щодо такої слідчої дії як обшук у невідкладних випадках, крім того не зрозуміла невідкладність такого, якщо відомості в ЄРДР внесені 11.05.2023, а сама слідча дія проведена 16.05.2023. Також у матеріалах провадження немає письмової згоди ОСОБА_10 на проведення слідчої дії в його службовому кабінеті. В постанові прокурора про проведення НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту де прокурор вказав, що у вчиненні злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , однак на той час ще навіть не відбулась подія, яка ставиться в обвинувачення останньому. Також, у вказаній постанові вказано, що ОСОБА_7 сам пропонує надати неправомірну вигоду, але як стало відомо в подальшому, це зовсім не відповідає дійсності. Також з тексту самої постанови випливає, що до проведення НСРД залучається ОСОБА_10 , однак в резолютивній частині постанови такого не вказано. Зазначила, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь які документи щодо вручення, вилучення, назви спецтехніки, якою здійснювалась фіксація негласних слідчих (розшукових) дій. 
Крім того покликалась на те, що відповідно до документів, отриманих в ході тимчасового доступу до речей і документів, від ПрАТ «Київстар», щодо зв?язку номерів НОМЕР_1 (яким користується ОСОБА_24 ) та НОМЕР_2 (яким користується ОСОБА_7 ), ОСОБА_24 телефонував ОСОБА_7 16.05.2023 о 15 годині 15 хвилин 33 секунди. Крім того, в судовому засіданні допитано ОСОБА_10 , який вказав, що йому було відомо про те, що він буде приймати участь в слідчих діях за фактом надання йому неправомірної вигоди за 1-2 дні після написання заяви, тобто у слідчого було достатньо часу щоб звернутись до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку. Крім того, ОСОБА_10 вказав, що ОСОБА_7 наполягав на наданні йому неправомірної вигоди, однак при перегляді відеозапису до протоколів НСРД чітко прослідковується, що ОСОБА_7 виконує вказівки, а не діє за власною волею. 
Відповідно до показів свідка ОСОБА_24 , який вказав, що ОСОБА_7 16.05.2023 не телефонував. Однак вказане спростовується матеріалами тимчасового доступу та тим, що у телефоні ОСОБА_7 за 16.05.2023 видалено журнал телефонних дзвінків. Тобто невідомі особи, прагнучи створити видимість того, що ОСОБА_7 не був спровокований на вчинення злочину, видалили журнал дзвінків на вилученому мобільному телефоні ОСОБА_7 .
Відповідно до показів свідка ОСОБА_25 , 16.05.2023 його було запрошено для участі в якості понятого при проведенні обшуку. Між моментом коли його запросили та моментом початку обшуку пройшло не менше 20 хвилин.
Таким чином, порушення, які допущені при проведенні «невідкладних слідчих дій», про які мною зазначено вище, тягнуть визнання недопустимими всіх послідуючих отриманих доказів, на основі цих слідчих дій. Вважала, що протокол обшуку повністю не відповідає вимогам відповідних статей КПК України та не може бути визнаний допустимим доказом.
Крім того покликалась на провокацію її клієнта, вказуючи, що цілком зрозуміло, що працівники поліції спланували та підбурили ОСОБА_7 на вчинення ним злочину. Зокремадзвінок від ОСОБА_24 до ОСОБА_7 був о 15 год 15 хв, а невідкладний обшук в м. Гайворон слідчим СУ ГУНП в Кіровоградській області з міста Кропивницький розпочато о 15 год 40 хв, отже слідчий вже знав, що буде вчинено злочин, та обставини штучно складені так, щоб ОСОБА_7 у визначений час та місці передав грошові кошти ОСОБА_10 . Якби ОСОБА_7 не підвели штучно до того, що треба передати кошти ОСОБА_10 , він би ні за яких обставин сам не здогадався таке зробити. 
Застереження щодо обсягу досліджених доказів
Враховуючи, що у цьому кримінальному провадженні обвинувачений вину у вчиненні злочину, передбачених ч. 3 ст.369 КК України, за яким обвинувальний акт був поданий до суду, не визнає, за клопотанням сторони обвинувачення, яке було підтримано стороною захисту, відповідно до вимог ч. 2 ст. 349 КПК України, судом досліджено всі надані сторонами кримінального провадження докази.
Встановлені судом обставини та докази на їх підтвердження.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
У силу ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, а це, зокрема, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
З урахуванням вищенаведених положень процесуального законодавства, заслухавши доводи сторін, оцінивши кожен наданий суду доказ щодо належності, допустимості, достовірності та у сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд встановив, що пред`явлене обвинувачення доведено в повному обсязі.
Однак суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення за ч. 3 ст. 369 КК України з числа встановлених фактичних обставин фразу «На відмову ОСОБА_10 від пропозиції ОСОБА_7 повідомив,що це не перешкодить його намірам на надання неправомірної вигоди та повідомив що прийде наступного разу 16.05.2023.», оскільки вказані слова не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та такі не впливають на обсяг пред`явленого обвинувачення (не збільшують та не зменшують зміст такого).
Незважаючи на невизнання ОСОБА_7 своєї виниу вчиненнікримінального правопорушення,передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,за обставин,викладених уобвинувальному акті, винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку:
показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні вказав, що є начальником ВП № 1 Голованівського РВП. В березні 2023 року було розпочато кримінальне провадження за підозрою в продажу ОСОБА_7 наркотичних засобів. В травні 2023 року відбувся обшук за місцем проживання ОСОБА_26 , у зв`язку з чим останнього було запрошено до поліції. В цей час свідок перебував в своєму кабінеті та до нього в кабінет зайшов ОСОБА_27 і запропонував вигоду 1000 доларів США та щомісячно певну суму. Він пояснив про кримінальну відповідальність за таке та ОСОБА_27 пішов. Він звернувся до відділу внутрішньої безпеки з відповідним повідомленням. Десь через тиждень ОСОБА_27 знову до нього прийшов та приніс конверт, пакет. Після цього зайшли правоохоронці та задокументували цей факт. На запитання захисниці повідомив, що про прихід ОСОБА_26 16.05.2023 повідомив черговий, зустріч була не планова, про неї він не домовлявся. Про те, що проводяться заходи НСРД він знав через кілька днів після написання ним заяви. Під час одночасного допиту свідок ОСОБА_10 підтвердив, що 10.05.2023 до нього в службовий кабінет зайшов ОСОБА_27 та запропонував хабар за вирішення питання по ст. 307 КК України та щомісячні платежі по 5000,00 грн. Він роз`яснив про кримінальну відповідальність за таке, запропонував співпрацювати зі слідством по ст. 307 КК. 16.05.2026 йому подзвонив ОСОБА_23 десь біля обіду, повідомив, що ОСОБА_18 бажає поговорити. Цього ж дня прийшов ОСОБА_27 , заніс конверти, сказав, що тут не вся сума. Тоді зайшли працівники відділу внутрішньої безпеки. З 10 по 16 число з ОСОБА_26 не зустрічався, але той телефонував у вихідний день з незнайомого номера, на що свідок повідомив, що не може зустрітись у вихідний;
показанням свідка ОСОБА_24 , який в судовому засіданні вказав, що є начальником СКП Голованівського РВП. Йому було відомо про те, що в м. Гайворон розслідується кримінальне провадження з ст. 307 КК України, проводився обшук та вилучались наркотичні засоби. На початку травня 2023 року йому зателефонував ОСОБА_27 , повідомив про обшук в нього та повідомив, що зустрічався чи хотів зустрітись з начальником поліції та свідок відповів, щоб той давав правдиві покази. Через тиждень він був в м. Гайворон і бачив ОСОБА_26 , той повідомив, що хоче зустрітись з начальником поліції, він порадив йти, визнати вину та свідок мав провести ОСОБА_26 до відділу поліції. Він повідомив ОСОБА_19 , що до нього на прийом хоче ОСОБА_27 . Бачив як ОСОБА_18 заходив до ОСОБА_28 та потім йому стало відомо про затримання. Повідомив, що за неправомірну вигоду він з ОСОБА_18 не говорили, він рекомендував визнати вину. ОСОБА_18 хотів зустрітись з начальником відділу поліції, тому свідок, оскільки не знав хто слідчий в кримінальному провадженні, рекомендував йти до ОСОБА_19 . Тому повідомив про ОСОБА_26 , на що ОСОБА_21 відповів "хай приходить". Дату не узгоджували. На запитання захисниці повідомив, що оскільки раніше працював в м. Гайворон, то був знайомим з ОСОБА_26 , мав його номер телефону. При розмові з ОСОБА_26 на ринку пропонував йому визнати вину та обіцяв провести до ОСОБА_19 . Перед тим як ОСОБА_27 зайшов до відділу поліції, відбувся дзвінок між ним та ОСОБА_26 , хто кому дзвонив - не пам`ятає. Під час одночасного допиту свідок ОСОБА_24 підтвердив, що коли перебував в службових справах в м. Гайворон на ринку де зустрів ОСОБА_26 , якого знав раніше та порадив йому у зв`язку з обшуком по ст. 307 КК співпрацювати зі слідчим, що пом`якшить відповідальність. Той сказав, що спершу хоче зайти до начальника. Запитав чи є ОСОБА_29 на місці. Тому ОСОБА_23 зателефонував ОСОБА_19 що ОСОБА_18 хоче зустрітись, на що той відповів, що добре;
показаннями свідка ОСОБА_25 , який в судовому засіданні вказав, що був запрошений до ВП в м. Гайворон як понятий, коли вилучали речі - гроші, коньяк, набір ключів в кабінеті начальника поліції. З ним був ще один понятий. Там був ОСОБА_27 , поіцейські складали протоколи. На запитання захисниці повідомив, що поліцейські запросили його коли він йшов по вулиці біля вокзалу. В коридорі відділу поліції чекали десь 15-20 хвилин. Йому були роз`яснені права. Один з поліцейських саказав зайти в кабінет. Там сидів ОСОБА_27 , на столі знаходились гроші, коньяк, кліючі. Протокол, що був складений поліцейським, той зачитав, а він підписав. Раніше, десь 2 роки до того також був як понятий в іншій справі;
супровідним листом начальника Кіровоградського управління ДВБ НПУ від 11.05.2023, яким скеровано на адресу ГУНП в Кіровоградській області заяву ОСОБА_10 про можливу пропозицію, обіцянку або надання неправомірної вигоди (Т. 1 а.с. 67);
заявою ОСОБА_10 від 11.05.2023 на ім`я начальника Кіровоградського управління Департаменту внутрішньої безпеки НПУ про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , який 10.05.2023 в приміщенні відділення поліції № 1 запропонував йому неправомірну грошову винагороду в сумі 1000 долаів США за непритягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 307 КК України, а також у подальшому про не викриття його незаконної діяльності в сумі 5000 грн щомісячно (Т. 1 а.с. 68);
резолюцією від 11.05.2023 заступника начальника ГУНП України в Кіровоградській області щодо реєстрації заяви в ІТС ІПНП та прийняття рішення відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України (а.с. 66);
рапортом заступника начальника ВОР Кіровоградського управління ДВБ НП України щодо необхідності проведення негласних слідчих (розшукових) дій в рамках кримінального провадження № 12023120000000540 від 11.05.2023 (а.с. 70);
супровідним листом від 12.05.2023, яким на запит від 12.05.2023 направлено матеріали на 15 арк начальникові Кіровоградського управління ДВБ НП України відносно начальника ВП № 1 (м. Гайворон) ОСОБА_19 (а.с. 71);
витягом з наказу № 52о/с від 12.02.2021 ГУНП в Кіровоградській області по особовому складу, яким ОСОБА_10 призначено з 12.02.2021 начальником ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП (Т. 1 а.с. 72);
посадовою інструкцією начальника ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, з якою 13.06.2022 ознайомлений ОСОБА_29 (Т. 1 а.с. 73-77) в якій викладені повноваження за даною посадою, зокрема в п. 1.1-1.15 розділу 2 "Завдання, обов`язки, повноваження";
послужним списком ОСОБА_10 (Т. 1 а.с. 78-85), з якого вбачається, що з 12.02.2022 він призначений начальником ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області (Т. 1 а.с. 78-85);
присягою на вірність Українському народові від 07.11.2015 ОСОБА_10 (а.с. 86);
протоколом обшуку від 16.05.2023 з додатком - флеш накопичувачем з відеозаписом (Т. 1 а.с. 87-98), з якого вбачається, що такий проведено у невідкладному випадку до постановлення ухвали суду слідчим ОСОБА_30 в кримінальному провадженні № 12023120000000540 за участю підозрюваного ОСОБА_7 , спеціаліста та старшого оперуповноваженого, в присутності понятих ОСОБА_25 і ОСОБА_31 та в присутності ОСОБА_10 в приміщенні ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області по вул. Чкалова, 8, каб. № 1, під час якого в даному кабінеті, де знаходились ОСОБА_27 та ОСОБА_29 , виявлено два подарункові конверти, в якх наявні грошові кошти купюрами по 1000 грн - 5 шт., 500 грн - 15 шт., 200 грн - 35 шт., 100 грн - 5 шт. Також в ОСОБА_7 вилучено мобільний телефон Xiaomi Redmіз сім карткою НОМЕР_3 . Крім того біля столу виявлено та вилучено набір ключів, 2 пляшки об`ємом 1,5 л кожна з соком винограда, 1 пляшка скляна об`ємом 0,7 л з коньяком. Виявлені речі вилучено;
відеозаписом, що долучений до протоколу обшуку від 16.05.2023, що був оглянутий в судовому засіданні, на якому відображено обставини зафіксовані в протоколі обшуку;
протоколом про проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту від 17.05.2023 складений заступником начальника ВОР Кіровоградського управління ДВБ НП України ОСОБА_32 за участю старшого уповноваженого в ОВС Кіровоградського УДВБ НП України ОСОБА_33 , згідно з яким складено протокол про те, що відповідно до матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР № 12023120000000540 від 11.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, на підставі постанови про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, шляхом створення відповідних умов в обстановці, максимально наближеній до реальної,з метою перевірки дійсних намірів ОСОБА_7 , в діях якого вбачаються ознаки тяжкого злочину, спостереження за його поведінкою та прийняттям ним рішень щодо вчинення злочину, а саме надання неправомірної вигоди в сумі 1000 доларів США службовій особі -начальникові ВП № 1 (м. Гайворон) ОСОБА_10 , на підставі ухвал слідчого судді Кропивницького апеляційного суду 766т/23, 767т/23 від 15.05.2023, які надійшли для виконання з дорученням слідчого СВ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_34 . Негласну слідчу (розшукову) дію - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту проведено із залученням ОСОБА_10 . До початку проведення процесуальної дії ОСОБА_10 заздалегідь повідомлено про те, що негласна слідча дія буде проводитись із застосуванням спеціального технічного засобу негласного аудіо- , відеоконтролю, відомості про факт застосування та методи роботи якого не підлягають розголошенню. Контроль за вчиненням злочину, що відбувся 16.05.2023 о 15:33 год до кабінету начальника ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП ОСОБА_10 чутно стук в двері. ОСОБА_35 ) - да-да. ОСОБА_36 ) - доброго дня. ОСОБА_37 - сідайте будь ласка. ОСОБА_18 підходить до столу та ліворуч від місця де сидить ОСОБА_38 - це домашній сочок там. ОСОБА_27 підходить до місця куди йому раніше вказував ОСОБА_29 та сідає на стілець, при цьому лівою рукою щось поправляє в задній кишені шортів. ОСОБА_37 - шо там случилось,  ОСОБА_39 - ну назбирав там двадцять штук пока, вот (при цьому піднімається зі стільця та дістає з кишені светру телефон та кладе його на стіл перед ОСОБА_19 ), вот дочкін тіліфон. ОСОБА_37 - угу. ОСОБА_40 , хатєл би забрать свй тіліфон. (При цьому ОСОБА_27 лівою рукою дістає з задньої кишені джинсових штанів згорток зовні схожий на подарунковий конверт та кладе його на стіл за яким сидить ОСОБА_29 праворуч від нього, сідає на стілець). ОСОБА_37 - це гроші чи шо. ОСОБА_41 - ну половіна пока, більше німагу. ОСОБА_42 - і шо ти хочеш рішити, шо ти хочеш. ОСОБА_41 - ну ета шоб рішилі  ОСОБА_43 - яким образом ти це бачиш. ОСОБА_41 - ну кароче, я ш нічо не пакупав, в мєня тока нашлі ета скокась там грам і то ета ну я гатов там какта ета, ну с Ігарєм пагаварілі, он гаваріт шоб с табою, вот прішол к тєбе рішить, ... по п`ять тисяч. ОСОБА_37 - та громче говори. ОСОБА_41 - можна да. ОСОБА_37 - канєшно. ОСОБА_41 - ну по п`ять штук , шоб там с Ігарєм гаварілі, ти в курсі, шоб там перед обискам. ОСОБА_37 - ну не-не-не-не. ОСОБА_41 - шоб перед обискам шоб там он ка мнє падєжджал, гаваріт там комісія должна будєт прієхать, шоб ні єхала, знаєш да. ОСОБА_37 - дивись ти вийшов з теми. ОСОБА_41 - ну шоб ти знал, мало лі может он сібє там ета мутіт шота крутіт, может тібе нада. ОСОБА_37 - короче шо ти хочеш. ОСОБА_41 - вот і каждий месяц по п`ять штук. ОСОБА_37 - за шо. ОСОБА_41 - за еті  ОСОБА_44 - яких. ОСОБА_41 - ну за травоєдов етіх, я смагу там нормально, тока шоб ну я буду вабще отшивать іх, тока своіх людєй нормальних буду дєржать. ОСОБА_37 - ну ти ш понімаєш шо ти прєдлагаєш. ОСОБА_41 - я панімаю, ОСОБА_45 єслі шота будєт, стріляєть мєня, наказуйте, вот я і так ти слишал, шо я начал атшивать етіх всякіх. ОСОБА_37 - нічо не слишал. ОСОБА_41 - то шо задают, вот і я с Ігарєм гаваріл, просто ета я ніпонял шо. ОСОБА_37 -  ОСОБА_46 не ОСОБА_46 шо ти ОСОБА_46 і  ОСОБА_47 - вот кароче я работаю, я гатов работать шоби можна била імєть ну-у-у, ну і шоб і вам била нормально і мнє, тока я. ОСОБА_37 - в  ОСОБА_48 - в таком смислі шоб ви меня трошкі предупреждаліеслі будет там какая та х..нь, ілі всякії будут дємани. ОСОБА_37 - і шо. ОСОБА_41 - ну я буду работать нормально. ОСОБА_37 - работать, як ну-у. ОСОБА_41 работать і шоб била всьо харашо і у меня і шо би так сказать вам нормально било, так как налог гасударству платіть, правільно. ОСОБА_37 - незнаю-незнаю, тут ти говориш, єслі ти за наркотікі погориш. ОСОБА_41 - ну я єслі ти может думаєш (при цьому встає зі стільця та починає показувати, що на ньому нічого немає). ОСОБА_37 - та ненада тут ходить, сядь. Говорю присядь, нашо ти в мене тут роздіваєшся. ОСОБА_41 - скока я тут буду, веріш шота мутіть-крутіть, ето нє в моїх інтірєсах Палтос ізвіні мєня лєт осталось тут х.р знаєт , хочєца пожить жеш нормально. ОСОБА_37 - сколька тібє лєт. ОСОБА_41 - ну палтос вот недавно била. Щас дочка растьот, нєхатєлась би портіть біографію. ОСОБА_37 - понятно, тіліфон забирай свій, нашо ти мені положив його, зараз я наберу діжурного тебе виведуть. ОСОБА_41 - а то у дочкі тіліфон взял, німагу нідозванітса ні с кем то, ні шоб мнє на карточку перекінулі там шо та. ОСОБА_49 можеш забрать тіліфон я ну сірйозна ви ш пасматрелі шо там. ОСОБА_37 - тіліфон вилучений. ОСОБА_41 - так неудобна і надолга, етат редмі а у меня самсунг. Там всьо шо бистренька нада перекінул шо та, не магу даже і  ОСОБА_50 - алло (когось набирає по телефону). ОСОБА_41 - я ж знаю шо ви ета самає, шо єслі ви захатітє ви можетє єво атдать мінє, закрит і  ОСОБА_51 - (набираючи когось по телефону) алло, угу да, всьо він виходить. ОСОБА_41 - я ж не проста так балабол какой та, нада ш совість іметь правільна, мнє дайоте как гаварітса і я даю. О 15:38 роздається сторонній звук, при цьому до кабінету заходять працівники Кіровоградського управлінняДВБ НП України зі слідчим та понятими (Т. 1 а.с. 194-198);
протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтролю особи з використанням спеціальних технічних засобів від 23.05.2023 з додатком (Т. 1 а.с. 199-202) де відображено цю ж розмову, що зазначена вище та додатком до нього флеш носієм, дослідженим в судовому засіданні, зміст якого відповідає даним протоколу;
протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтролю особи з використанням спеціальних технічних засобів від 23.05.2023 з додатком (Т. 1 а.с. 203-206) де відображено цю ж розмову, що зазначена вище та додатком до нього флеш носієм, дослідженим в судовому засіданні, зміст якого відповідає даним протоколу;
копією витягу з ЄРДР № 12023121120000041 від 02.03.2023 (Т. 1 а.с. 209-210), згідно якого 02.03.2023 внесено відомості про придбання в ОСОБА_7 особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу;
Копією повідомлення про підозру від 16.05.2023, якою ОСОБА_7 16.05.2023 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України (Т. 1 а.с. 211-214);
постановою про визнання предметів речовими доказами від 16.05.2023слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_52 ,згідно з якоюдва подарункові конверти з коштами в загальній сумі 20000 гривень, пакет з вмістимим - 2 пляшки об`ємом по 1,5 літри кожна з рідиною - соком, 1 пляшку об`ємом 0,7 літри з вмістимою рідиною - коньяк, набір автомобільних ключів в полімеровому тубусі кримінальному провадженні № 12023120000000540 визнано речовими доказами(Т. 1 а.с. 127-129);
постановою старшого слідчого з ОВС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_52 від 19.05.2023 в кримінальному провадженні № 12023120000000540, якою призначено судово-технічну експертизу документів (Т. 1 а.с.140-143);
висновком експерта від 01.06.2023 № СЕ-19/112-23/4937-ДД з додатком - ілюстративною таблицею, згідно з яким судовим експертом Кіровоградського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_53 , на підставі постанови від 19.05.2023 про призначення судово-технічної експертизи документів, винесеної старшим слідчим з ОВС СВ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_52 в кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2023 за № 12023120000000540, проведено дослідження за висновком якого грошові банкноти, які були надані на дослідження відповідають аналогічним грошовим банкнотам, які знаходяться в офіційному обігу на території України(Т. 1 а.с. 147-178);
інформацією про зв`язок Sim номерів НОМЕР_4 (у користуванні ОСОБА_22 ) та НОМЕР_3 (у користуванні ОСОБА_26 ), що наданий ПрАТ "Київстар" (Т. 3, а.с. 4) з якого вбачається, що 16.05.2023 о 13:15 год був дзвінок з номера ОСОБА_22 на номер ОСОБА_26 тривалість 10 сек.
Речовими доказами, що були оглянуті в судовому засіданні:
грошовими коштами купюрами по 1000 грн - 5 шт., 500 грн - 15 шт., 200 грн - 35 шт., 100 грн - 5 шт. 
мобільним телефономXiaomi Redme з сім карткою НОМЕР_3 .
набором ключів
пляшкою скляною об`ємом 0,7 л.
З метою оцінки вказаних доказів за ознаками належності, допустимості та достовірності, встановлення інших обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, а також вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, судом досліджено такі процесуальні рішення, документи та інші матеріали:
ухвалу слідчого судді Ленінського райлнного суду м. Кіровограда від 17.05.2023, якою надано слідчому СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_54 дозвіл на проведення обшуку в приміщенні службового кабінету № 1 ВП № 1 (м. Гайворон) за адресою: Кіровоградська область, Голованівський район, м. Гайворон, вул. Чкалова, 8, який на праві приватної власності належить Національній поліції України, фактичним користувачем якого є відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, який було проведено у невідкладних випадках до постановлення ухвали слідчого судді 16.05.2023, в період часу з 15 години 40 хвилин по 16 годину 19 хвилини, з метою врятування речей, в ході якого вилучено: два подарункові конверти з коштами в загальній сумі 20000 гривень, пакет з вмістимим 2 пляшки об`ємом по 1,5 літри кожна з рідиною - соком, 1 пляшку об`ємом 0,7 літри з вмістимою рідиною - коньяк, набір автомобільних ключів в полімеровому тубусі (Т. 1 а.с. 122-126);
ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.05.2023, якою задоволено клопотання слідчого, застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 15 год 40 хв. 16.05.2023 по 14.07.2023 включно; визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 107360,00 грн, в разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 на строк до 14.07.2023 ряд обов`язків (Т. 1 а.с. 130-135);
ухвалу слідчого судді Ленінського райлнного суду м. Кіровограда від 18.05.2023, якою задоволено клопотання слідчого накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час обшуку 16.05.2023 в період часу з 15 години 40 хвилин по 16 годину 19 хвилини, службового кабінету №1 відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області за адресою: Кіровоградська область, Голованівський район, м. Гайворон, вул. Чкалова, 8, а саме: два подарункові конверти з коштами в загальній сумі 20000 гривень, пакет з вмістимим 2 пляшки об`ємом по 1,5 літри кожна з рідиноюсоком, 1 пляшку об`ємом 0,7 літри з вмістимою рідиноюконьяк, набір автомобільних ключів в полімеровому тубусі, які належать підозрюваному ОСОБА_7 , із забороною у їх користуванні та розпорядженні (Т. 1 а.с. 136 139);
клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_52 , погоджене з прокурором Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_55 про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 12.05.2023,згідно з яким слідчий просить надати дозвіл на проведення у кримінальному провадженні № 12023120000000540 негласних слідчих (розшукових) дій терміном на 2 місяці, а саме: дозвіл на проведення негласної слідчої дії - аудіо-, відеоконтроль особи з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_7 та спостереження за особою з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_7 (Т. 1 а.с. 180-182);
клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_52 , погоджене з прокурором Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_55 про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 12.05.2023,згідно з яким слідчий просить надати дозвіл на проведення у кримінальному провадженні № 12023120000000540 негласних слідчих (розшукових) дій терміном на 2 місяці, а саме: дозвіл на проведення негласної слідчої дії - аудіо-, відеоконтроль особи з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_10 та спостереження за особою з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_10 (Т. 1 а.с.183-185);
ухвалу про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 15.05.2023,згідно з якою слідчим суддею Кропивницького апеляційного судунадано дозвіл на проведення у кримінальному провадженні № 12023120000000540 негласних слідчих (розшукових) дій терміном на 2 місяці, а саме: аудіо-, відеоконтроль особи з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_10 та спостереження за особою з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_10 (Т. 1 а.с.186 -187);
ухвалу про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 15.05.2023,згідно з якою слідчим суддею Кропивницького апеляційного судунадано дозвіл на проведення у кримінальному провадженні № 12023120000000540 негласних слідчих (розшукових) дій терміном на 2 місяці, а саме: аудіо-, відеоконтроль особи з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_7 та спостереження за особою з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_7 (Т. 1 а.с.188 -189);
доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40, 41 КПК України,згідно з якимслідчий відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_56 доручає провести негласні сліді (розшукові) дії із застосванням технічних засобів, а саме спостереження за особою та аудіо-, відеоконтроль особи щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_10 (Т.1 а.с.190);
постанову прокурора Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_16 від 15.05.2023 про проведення негласної слідчою (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину, якою для отримання доказів злочинної діяльності ОСОБА_7 прокурор постановив провести контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту - пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище в сумі, визначеній ОСОБА_7 з використанням аудіо-, відео контролю особи, спостереження за особою на підставі відповідного рішенням слідчого судді. Проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту доручити співробітникам Кіровоградського управління ДВБ НП України з використанням аудіо- та відеозапису, фотографування та застосування спеціальних технічних засобів. Контроль провести у строк, який не перевищує 2 місяці, починаючи з 15.05.2023 та закінчити у момент одержання ОСОБА_10 , неправомірної вигоди (Т. 1 а.с.191-193).
Згідно з витягом з ЄРДР від 27.06.2023 № 1202312000000054011.05.2023 за матеріалами правоохоронних органів внесено відомості д за ч. 3 ст. 369 КК України в зв`язку з тим, що ОСОБА_7 висловлював пропозиції та в подальшому надав начальнику ВП № 1 (м. Гайворон) ОСОБА_10 неправомірну вигоду в розмірі 20000 грн за невикриття його подальшої незаконної діяльності спрямованої на здійснення незаконного збуту наркотичних засобів на території м. Гайворон та за непритягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 307 КК України в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження № 120231211200000041 (Т. 1 а.с. 65).
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Усі досліджені в судовому засіданні письмові докази є належними, допустимими і достовірними, такі зібрані в порядку, встановленому КПК України, жодної підстави, передбаченої ст. 87 КПК України для визнання вказаних доказів недопустимими судом не встановлено.
Також суд вважає належними, допустимими і достовірними показання свідків.
Процесуальні докази, наведені у вироку прямо підтверджують той факт, що досліджені в судовому засіданні докази, які суд визнає належними та допустимими, зібрані в порядку встановлену законом та жодного сумніву у своїй законності та правдивості не викликають.
Водночас, невизнання ОСОБА_7 своєї вини в пред`явленому йому обвинуваченні, суд розцінює як вибрану ним стратегію свого захисту в суб`єктивно складній, несприятливій для нього ситуації.
Проте, така позиція обвинуваченого не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки вона суперечить показанням свідків та письмовим доказам, дослідженим у судовому засіданні, а тому суд дає їй критичну оцінку.
Оцінюючи докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні та спростовуючи доводи сторони захисту щодо недопустимості окремих доказів, суд звертає увагу на таке.
Стаття 84 КПК України визначає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Згідно статей 85 та 86 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Стаття 87 КПК України визначає, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, порушення права особи на захист.
Суд дотримався норм, визначених статтями 10, 22 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою в наданні доказів, дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання всіх учасників процесу суд розглянув відповідно до вимог закону.
При оцінці представлених суду доказів, суд виходить з загальних принципів кримінального судочинства, статей 84, 85, 86, 89 КПК України, практики Європейського суду з прав людини та практики Верховного суду.
Так, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.
У ч.2 ст. 8 КПК України визначено що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, ау ч.5 ст.9 КПК України наголошено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд, проте вона не визначає критеріїв допустимості доказів, оскільки це питання вирішується перш за все внутрішнім правом і національними судами (справи «Шенк проти Швейцарії», заява№ 10862/84, рішення від 12 липня 1988 року, § 45, 46; «Морейра Ферейра проти Португалії» (№ 2) [ВП], заява № 19867/12, рішення від 11 липня 2017 року;«Хеглас проти Республіки Чехія», заява № 5935/02, рішення від 01 березня 2007 року, § 84).
Національне судове провадження, коли йдеться про порушення захищеного Конвенцією права (з огляду на характер цього порушення), ЄСПЛ розглядає з позицій дотримання справедливого судового розгляду, що вирізняється не стільки прийнятністю певних доказів за національним правом, скільки тим, чи є провадження, включно із способом збирання доказів, справедливим у цілому («Хан проти Сполученого Королівства», заява № 35394/97, рішення від 12 травня 2000 року, § 34; «P.G. і J.H. проти Сполученого Королівства», заява № 44787/98, рішення від 25 вересня 2001 року, § 76; «Аллан проти Сполученого Королівства», заява № 48539/99, рішення від 05 листопада 2002 року, § 42).
Дотримання стандартів справедливості провадження досягається через дотримання прав сторони захисту з урахуванням якості доказів сторони обвинувачення, включно з вирішенням питання про те, чи породжують сумнів щодо їх надійності або точності обставини, за яких їх було отримано, чи були використані у провадженні докази, отримані з порушенням права на захист.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у справі №688/788/15-к від 04 липня 2018 року, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Правила оцінки доказів, особливо вимога дотримуватися передбаченого законом порядку при отриманні доказів, мають за мету запобігання неправомірному втручанню держави та заохочення доброчесної поведінки правоохоронних органів (постанова ККС ВС від 29.09.2020 у справі № 601/1143/16).
Отже щодо протоколу обшуку від 16.05.2023, який сторона захисту просить визнати недопустимим, то суд вказує таке.
Уданій справі йдеться про обшук не у житлі чи іншому володінні особи, а в службовому кабінеті поліцейського, де він виконував свої службові функції, при цьому обшук проводився не у зв`язку з діяльністю поліцейського, а іншої особи - яка була відвідувачем цього приміщення. Тому відсутні будь-яких відомостей про можливість ОСОБА_7 розраховувати на використання чужого кабінету для приватного життя та/або на збереження конфіденційності в межах службового кабінету, або вирішувати, коли і яким чином надавати до нього доступ.Отже, обшук службового кабінету не потребував дозволу на його проведення з боку слідчого судді, хоча такий і був наданий у цьому провадженні post factum.Той факт, що обшук було додатково постфактум перевірено слідчим суддею лише вказує на додаткову перевірку з боку суду на етапі досудового розслідування.
Такий висновок суду відповідає висновкам викладеним в постановах ВС від 17.01.2023 у справі № 648/1543/15-к, від 14 вересня 2023 року по справі №521/18533/15-к.
Також суд вказує, що зазначення назви процесуального документа (протоколу) "протокол обшуку у невідкладних випадках" не робить його автоматично недопустимим доказом, якщо зміст протоколу відображає реальні слідчі дії, а сама дія була проведена законно, оскільки докази визнаються недопустимими лише тоді, коли вони отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини.
Відсутність відміток на дорученні слідчого (Т. 1 а.с. 21) та запиту, щодо якого долучено відповідь (Т. 1. а.с. 25) не ставить під сумнів належність та допустимість проведеної НСРД, щодо якої в справі наявні відповідні клопотання, ухвали слідчих суддів, які у встановленому законом порядку розсекречені та були досліджені в судовому засіданні.
Щодо твердження сторони захисту про те, що матеріали кримінального провадження не містять відмостей про залучення ОСОБА_19 до конфіденційного співробітництва, суд зазначає, що залучення до конфіденційного співробітництва є не слідчою або розшуковою дією, а однією із організаційних умов проведення слідчих або розшукових дій. Стаття275КПК України, дозволяючи використовувати конфіденційне співробітництво для розслідування злочинів, не передбачає форму, у якій має відбуватися залучення таких осіб. Враховуючи характер конфіденційного співробітництва, орган розслідування сам визначає форми і способи його організації з урахуванням потреб розслідування, необхідності запобігти розголошенню факту і деталей такого співробітництва тощо.ОскількиКПКне містить вимоги щодо оформлення у формі постанови рішення про залучення особи до участі в НСРД, тому її відсутність у матеріалах провадження не є підставою для визнання результатів НСРД недопустимим доказом.
Такий висновок відповідає висновку суду викладеному в постанові ВС від 23.05.2023, справа № 758/5719/16-к.
Незазначення у протоколі негласних слідчих (розшукових) дій назви, технічних характеристик засобів фіксації (відео- або аудіоапаратури), а також умов та порядку їх використання, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (ст. 104 КПК України) і не свідчить про наявність підстав для визнання таких доказів недопустимими. 
Таке відповідає висновку ВС викладеному в постановівід 26.01.2022 у справі № 677/450/18.
Спростування доводів сторони захисту щодо наявності провокації.
Згідно із судовою практикою (постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду, ухвалені у провадженнях № 51-791км19, № 51-7096км18, № 51-6497км18, № 51-2010км19, № 51-2040км19, № 51-1968км19, № 51-2950км20, № 51-27км20, № 51-2025км20, № 51-420км19, № 51-6190км18, № 51-584км18, № 51-7086км18, № 51-8747км18) застосування особливих методів ведення слідства, зокрема агентурних методів, саме по собі не може порушувати права особи на справедливий суд. Ризик провокації з боку працівників правоохоронних органів, викликаний указаними методами, означає, що їх використання повинно бути суворо регламентованим. Для застосування цих методів у правоохоронних органів мають бути докази на підтвердження аргументу схильності особи до вчинення злочину.
Для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів судова практика виробила змістовний та процесуальний критерії. Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність у суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.
Так, для встановлення факту провокації злочину визначальним є з`ясування питань: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи було би скоєно злочин без втручання правоохоронних органів; чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особу було втягнуто у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою.
Вказані вимоги узгоджуються з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішеннями у справах «Банніков проти Російської Федерації» від 04 листопада 2010 року, «Веселов та інші проти Російської Федерації» від 02 жовтня 2010 року, «Матановіч проти Хорватії» від 04 квітня 2017 року, «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року.
Практикою ЄСПЛ вироблено критерії перевірки обґрунтованих тверджень заявників щодо провокації вчинення злочину на основі двох тестів на відмінність провокації до вчинення злочину, що суперечитьст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, від дозволеної поведінки під час застосування законних таємних методів у кримінальних розслідуваннях: матеріально-правового тесту, у межах якого підлягає перевірці поведінка правоохоронних органів на предмет наявності ознак схиляння (підбурення) особи до вчинення злочину; процесуального тесту, в межах якого суд має забезпечити змагальну, ретельну процедуру перевірку заяви про провокацію.
При цьому, в межах матеріально-правового тесту, суд має з`ясовувати, чи мали органи влади вагомі підстави для початку таємної операції. Якщо органи влади стверджують, що вони діяли на основі інформації, отриманої від приватної особи, також важливо проаналізувати, чи така приватна особа могла мати будь-які приховані мотиви (Tchokhonelidze v. Georgia, заява № 31536/07, § 45, рішення від 28 червня 2018 року). Коли участь поліції обмежується наданням допомоги приватній стороні в реєстрації здійснення незаконної діяльності іншої приватної сторони, визначальним фактором залишається поведінка цих двох осіб (Ramanauskas v. Lithuania (№ 2), заява № 55146/14, § 56, рішення від 20 лютого 2018 року). ЄСПЛ наголошує на необхідності чіткої та передбачуваної процедури санкціонування слідчих заходів, а також їх належного контролю, документування дій учасників таким чином, щоб потім можливо було проводити їх незалежну перевірку (Matanoviс v. Croatia, заява № 2742/12, § 124, рішення від 4 квітня 2017 року). Якщо згідно з цим критерієм на підставі наявної інформації Суд міг би з достатньою мірою впевненості визначити, що внутрішні органи розслідували діяльність заявника в основному пасивним способом і не підбурювали його до вчинення злочину, як правило, цього буде достатньо для того, щоб Суд дійшов висновку, що подальше використання у кримінальному провадженні проти заявника доказів, отриманих за допомогою таємних заходів, не викликали спірних питань відповідно до п.1 ст.6 Конвенції (Matanoviс v. Croatia, § 133).
За висновками ЄСПЛ провокація має місце тоді, коли працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою отримання доказів і порушення кримінальної справи впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений.
Фактично про провокацію злочину може йтися тоді, коли правоохоронні органи штучно створили ситуацію, з метою спонукати особу до вчинення злочину. Однак якщо правоохоронні органи лише долучилися до фіксації і розслідування на певному етапі розвитку подій, зокрема після подання особою заяви про вчинення злочину, то це свідчить про їх пасивну роль, яка проявилася лише у належній фіксації вчинюваного кримінального правопорушення.
Відповідна позиція висловлена у постанові ККС ВС від 28 березня 2023 року по справі №391/729/15-к.
Також в постанові ККС ВС від 20.06.2024 в справі № 234/9080/15-к міститься така правова позиція «Для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) виробив відповідні критерії, зокрема: a) змістовний критерій; b) процесуальний критерій.
Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність у суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.
Згідно з висновком ЄСПЛ, провокація злочину по суті має місце, коли співробітники правоохоронних органів не обмежуються переважно пасивним установленням обставин можливого вчинення особою злочину з метою збору відповідних доказів і, за наявності для того підстав, притягнення її до відповідальності, а підбурюють цю особу до вчинення злочину. При визначенні того, чи обмежилися співробітники правоохоронних органів переважно пасивним установленням обставин можливого вчинення злочину, ЄСПЛ розглядає два фактори: а) наявність підстав для проведення відповідних заходів - тобто конкретних і достатніх фактичних даних, що вказують на можливе вчинення особою злочину та б) роль співробітників правоохоронних органів у вчиненні злочину - тут ЄСПЛ розглядає момент початку здійснення ними відповідного заходу, щоб визначити, чи «приєдналися» вони до злочину, який особа вже почала вчиняти без будь-якої участі з їхнього боку (див. рішення у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Барк Хун проти Туреччини» від 15 грудня 2009 року, «Худобін проти Росії» від 26 жовтня 2006 року).
Відповідно до ч.3ст.271 КПК Українипід час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.
Так аналізуючи матеріали справи щодо оцінки наявності чи відсутності провокації злочину суд вказує на таке.
Як вбачається з показів обвинуваченого ОСОБА_7 після обшуку, що проводився в нього в рамках кримінального провадження щодо наркотичних засобів, він мав намір вживати заходів, щоб "закрити справу без суду, зам`яти справу, щоб не притягували до кримінальної відповідальності". 
Тобто намір ОСОБА_26 одразу був спрямований на намагання у непроцесуальний спосіб досягти мети - непритягнення до кримінальної відповідальності.
Надалі, як вбачається з показів свідка ОСОБА_19 , він ( ОСОБА_27 ) в службовому кабінеті свідка пропонував неправомірну вигоду як за "вирішення питання" щодо кримінального провадження щодо наркотичних засобів, так і щодо не викриття його незаконної діяльності в подальшому. Таке ж випливає з заяви ОСОБА_19 від 11.05.2023, якою він повідомив відділ внутрішньої безпеки. Також з досліджених доказів вбачається, що ОСОБА_27 , надавши неправомірну вигоду ОСОБА_10 пояснював: щоб «рєшилі еті дєла», «нормально работать», «как налог государству платить», «я ж знаю шо ви єслі захатітє ви можетє отдать, закрить і всьо». При цьому обвинувачений окрім неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів також приніс набір інструментів та алкогольні напої, що чіткосвідчить про його особисте бажання надати таку неправомірну вигоду та увійти у довіру.
Вищенаведенепереконує суд, що це не штучно створена правоохоронними органами ситуація.
Таким чином суд доходить висновку про відсутність провокації, оскільки не вважає, що дії правоохоронних органів були активними, чи що мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину (прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування).
Слід вказати, що жодна з обставин сама по собі не може бути визначальною для висновку про наявність або відсутність провокації. Лише оцінивши всі фактичні і юридичні аспекти події в сукупності, суди можуть зробити висновок, чи була поведінка агентів такою, що спонукала особу до дій, які та не вчинила б без їх втручання.
Висновки суду
За змістом ст.8 Конституції України, в державі визначено принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти, приймаються на основі Конституції і повинні відповідати її змісту.
Згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.
Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.
Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).
Ретельно проаналізувавши усі надані сторонами кримінального провадження докази з точки зору доведеності ознак складу злочинів, інкримінованих обвинуваченому, суд вважає, що сукупність встановлених під час судового розгляду обставин виключає будь-яке інше розуміння подій, викладених в обвинувальному акті, і вказана версія обвинувачення не містить сумнівів в її обґрунтованості та не спростовується доводами сторони захисту.
Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_57 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.85, 94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та доходить висновку, що вина ОСОБА_57 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.369 КК України в судовому засіданні доведена повністю.
Отже, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає доведенимфакт вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України - пропозиція та надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення та невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує вимоги п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), згідно яких призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Пом`якшуючих покарання обставин судом не встановлено.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, відсутність пом`якшуючих та обтяжучих покарання обставин, характеризуючі дані обвинуваченого, який має на утриманні неповнолітню доньку, одружений, раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимий, та доходить висновку, що ОСОБА_7 слід призначити покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 369 КК України, у виді позбавлення волі без конфіскації майна.
Не застосовуючи до обвинуваченого конфіскацію майна як додаткове покарання, суд враховує суспільну небезпечність злочину та ступінь вини обвинуваченого та зазначає, що дії обвинуваченого, згідно з висунутим обвинуваченням, були обумовлені його прагненням уникнення кримінальної відповідальності, а не негайним отриманням матеріальної вигоди.
Також суд враховує, що застосування до ОСОБА_7 положень статей69,75 КК України, а саме призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, та звільнення від відбування покарання з випробовуванням не є можливим відповідно до зазначених положеньКК Україниу зв`язку з тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3ст. 369 КК України, відноситься до корупційних.
Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Запобіжний захід ОСОБА_7 був обраний ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.05.2023 у виді тримання під вартою з альтернативним запобіжним заходом заставою. 22.05.2023 як вбачається з довідки (Т. 1 а.с. 219), ОСОБА_7 був звільнений з під варти під заставу.
В судових дебатах прокурор просив про тримання під вартою обвинуваченого до набрання законної сили вироком суду.
Відповідно до ч. 3 ст.475, п. 2 ч. 4 ст.374 КПК України, суд у вироку вирішує питання, зокрема, про заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.05.2023 в справі № 405/3371/23 до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком по 14.07.2023 включно, із можливістю внесення застави у розмірі 107360,00 гривень.
22.05.2023 ОСОБА_7 був звільнений під заставу.
Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься й питання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд враховує призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із реальним його відбуванням, зважаючи на такі обставини, суд вважає вірогідним ризик ухилення обвинуваченого від суду та відбування призначеного цим вироком покарання, а тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, виконання вироку суду, вважає за необхідне змінити діючий запобіжний захід у вигляді застави та застосувати до ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартоютривалістю не більше 60 діб.
Відповідно до ч. 11ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
В силу вимогст. 368 КПК Українипитання про повернення застави суд має вирішити під час винесення вироку по справі.
Під час перебування під заставою ОСОБА_7 умови запобіжного заходу не порушував, внесена заставодавцем застава в дохід держави не зверталась.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе повернути грошові кошти в розмірі 107360 грн 00 коп., внесені на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області, заставодавцю.
За змістом ч.5ст.72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Отже, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16.05.2023 по 22.05.2023із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4ст. 174 КПК Українисуд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України, скасувавши арешт, накладений на такі ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.05.2023 в справі № 405/3371/23.
Також підлягають спеціальній конфіскації в дохід держави грошові кошти в сумі 20000,00 грн, які були предметом кримінального правопорушення (неправомірною вигодою).
Процесуальні витрати за проведення судово-технічної експертизи документів в сумі 7648,00 грн - покласти на обвинуваченого.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст. 368-371, 373- 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 369 КК України й призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі без конфіскації майна.
До вступу вироку у законну силу змінити ОСОБА_7 запобіжного заходу на тримання під вартою, але не довше ніж на 60 днів.
ОСОБА_7 взяти під варту негайно в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту з дня його фактичного затримання на виконання даного вироку.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 16.05.2023 по 22.05.2023.
Заставу у розмірі 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн 00 коп. внесену заставодавцем ОСОБА_58 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.05.2023 в справі № 405/3371/23на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Кіровоградській області, повернути заставодавцю, відповідно дост.182 КПК України, після набрання вироком законної сили.
Скасувати арешт, накладений на два подарункові конверти з коштами в загальній сумі 20000 гривень, пакет з 2-ма пляшками об`ємом по 1,5 літри кожна з рідиною, 1-у пляшку об`ємом 0,7 літри з рідиною, набір автомобільних ключів в полімеровому тубусі ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.05.2023 в справі № 405/3371/23.
На підставіст.96-2 КК Українизастосувати спеціальну конфіскацію та грошові кошти у сумі20000,00 грн (двадцять тисяч гривень) - звернути в дохід держави.
Речові докази - два подарункові конверти, пакет з 2 (двома) пляшками об`ємом по 1,5 літри кожна з рідиною, 1 (одну) пляшку об`ємом 0,7 літри з рідиною, набір автомобільних ключів в полімерному тубусі - знищити.
Речовий доказ - мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» - повернути ОСОБА_59 .
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 7648 (сім тисяч шістсот сорок вісім) грн 00 коп стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави.
Вирок може бути оскаржено сторонами до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Після проголошення вироку учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, обвинувачений - подати клопотання про помилування.

Суддя:           ОСОБА_60 

Дата документу 12.05.2026