Справа № 344/17766/25 
Провадження № 2/344/1309/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Пастернак І.А.
секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НРП» про захист прав споживачів 
В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НРП» в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача вартість неякісного товару в сумі 3799 грн., моральну шкоду у розмірі 3000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн.
Позов мотивує тим, що 31.07.2025 року о 18 год дочка позивача купила у магазині «MOYO» кавоварку Ardesto YCM-E1500, вартістю 3799 грн. 
03.08.2025 року дочка подарувала кавоварку позивачу, в процесі першого використання виявлено суттєвий недолік, кавоварка не гріє воду.
Того ж дня позивач пішов з дочкою до магазину, щоб обміняти товар або повернути витрачені кошти, однак працівник магазину в грубій формі повідомив, що кошти не повертають, товар також не будуть повертати.
05.08.2025 року позивач звернувся до управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області, виклавши претензії до магазину «MOYO».
14.08.2025 року позивачем було подано до відповідача претензію щодо повернення коштів, та повідомив, що у випадку незадоволення претензії в семиденний строк у добровільному порядку, буде звертатись до суду.
На письмову претензію, направлену відповідачу, останній відповів, що було прийнято рішення про повернення коштів за неналежний товар, щоб позивач звернувся до магазину для оформлення процедури повернення коштів за товар, без урахування моральної шкоди та витрат на правову допомогу.
Окрім матеріальної шкоди позивачу було завдано значної моральної шкоди. Він був змушений приділяти значну частину свого особистого часу на вирішення даної проблеми, багаторазово звертався до відповідача, як усно, так і письмово звертався за юридичною допомогою. 
Відповідач є інвалідом ІІ групи з серцевим захворюванням. Внаслідок неправомірних дій відповідача погіршився його фізичний стан, він почав відчувати головні болі, підвищення тиску, нервове напруження, що змусило його звернутися до лікарів. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює в 5000 грн.(а.с.1-2).
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.10.2025 року відкрито провадження у справі (а.с.26).
17.11.2025 року відповідачем подано відзив на позов, у задоволенні позову просить відмовити. 31.07.2025 року, родичка громадянина ОСОБА_1 , придбала в мережі магазинів MOYO (ТОВ «НРП») товар, а саме – кавоварку Ardesto YCM-E1500 вартістю 3 799,00 грн. 03 серпня 2025 року, Позивач приніс вказаний товар в магазин із заявленими недоліками «не працює» і вимагав повернути кошти. 
Оскільки товар, при отриманні його клієнтом вибув із зони відповідальності Відповідача, при зверненні із заявленими недоліками щодо придбаного товару, продавець для прийняття зваженого рішення щодо товару, вправі пересвідчитись в тому що такі недоліки дійсно існують та виникли не внаслідок порушення Позивачем гарантійних умов виробника.
Самостійно встановити причини поломки та усувати їх Відповідач не вправі (адже є тільки продавцем товарів), а тому виконує посередницьку діяльність в питаннях гарантійного обслуговування і доправляє товари до відповідних, авторизованих виробником, сервісних центрів. Відтак, товар було прийнято в магазині і оформлено для доправлення його в сервісну установу згідно квитанції № ИМ- 060021 від 03.08.2025 року.
Станом на 20.08.2025 року товар пройшов діагностику у фірмовому сервісі, сервіс не виявив його недоліків і визнав його працюючим, відтак було прийнято рішення повернути Позивачу кошти за придбаний товар, про що він був повідомлений письмово. Проте Позивач відмовився від повернення коштів, так як додатково вимагав сплати Відповідачем моральної шкоди.
Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 5 000,00 грн., при цьому, жодним доказом такі вимоги не підтверджує, тому Відповідач заперечує проти вимоги про стягнення моральної шкоди та просить Суд відмовити у задоволенні вимог позову щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, так як вони є безпідставними та необґрунтованими.
Відтак, в ситуації яка склалася на думку відповідача відсутні правові підстави для задоволення вимог щодо відшкодування моральної шкоди (а.с.29-30, 37-41, 130-134).
05.12.2025 року позивачем подано відповідь на відзив позовні вимоги підтримує, просить задоволити (а.с.48-54).
17.12.2025 року позивачем уточнено позовні вимоги, до первісних вимог просить додати вимогу про розірвання договору купівлі-продажу кавоварки, який укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «НРП» (а.с.107-108).
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.02.2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.125).
Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задоволити.
Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі, просить провести розгляд справи за наявними матеріалами справи.
Заслухавши учасників, дослідивши письмові матеріали, встановивши таким чином фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства – справедливість, добросовісність та розумність, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принцип неупередженості, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно чеку №d7M37Bxn6rYвід 31.07.2025 року у Товариства з обмеженою відповідальністю «НРП» магазин «MOYO» було придбано кавоварку Ardesto YCM- E1500 за 3799 грн. (а.с.3). 
Квитанцією №ИМ-060021 від 03.08.2025 року підтверджено здачу товару Ardesto YCM- E1500 для передачі до авторизованого сервісного центру. Сервіс вправі провести діагностику з метою встановлення причин появи дефектів товару. Усунення дефектів здійснюватиметься на розсуд сервісного центру, за умови встановлення того, що недолік товару виник не в результаті порушення споживачем правил його експлуатації та зберігання (а.с.4).
14.08.2025 року позивачем подано відповідачу письмову претензію про обмін товару на товар належної якості, або повернення коштів (а.с.8-9).
Відповідачем надано позивачу відповідь, відповідно до якої продавці мають пересвідчитись в тому, що заявлені недоліки товару не зумовлені порушеннями правил експлуатації або гарантійних умов виробника. Самостійно встановити причини поломки та усувати їх вони не вправі, а лише виконують посередницьку діяльність в питаннях гарантійного обслуговування і доправляють товари до відповідних, авторизованих виробником сервісних центрів. Саме ці центри проводять діагностику товару, надають висновки, проводять ремонт товарів. Станом на час написання листа, товар пройшов діагностику у фірмовому сервісі, сервіс не виявив його недоліків, відтак було прийнято рішення повернути позивачу кошти за придбаний товар (а.с.10-11).
Згідно звіту до замовлення №1122323 від 12.08.2025 року який проведено сервісним центром ІП «Логін» ТМ ERC ID код 38204178 на замовлення NRP DDP мережа сервісів MOYO прийнято обладнання /виріб: кавоварку Ardesto ріжкова 1.4 л, мелена, ручний капучинатор, підігрів чашок, білий; заводський /серійний номер: 012024Е15001639; комплектність /зовнішній вигляд: упаковка, пристрій, інструкція, ріжок, фільтр-сито /без видимих пошкоджень; заявлена несправність: діагностика для повернення коштів. Результат діагностики: повністю працездатна, на вигляд як нова, комплектація повна. Закінчення ремонту 20.08.2025 року (а.с.46)
Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», який регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Згідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» установлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб серед іншого мають право на належну якість продукції і саме продукцію належної якості продавець, згідно з частиною першою статті 6 цього Закону, зобов`язаний передати споживачеві.
З п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» вбачається, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:
1) пропорційного зменшення ціни;
2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;
3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:
1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;
2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
Пунктом 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.
У ч. 14 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені ч.1 цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.
Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, встановлені ч.1 цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.
Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених ч.1 цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену ч.1 цієї статті.
Як встановлено судом, позивач звернувся до продавця товару з вимогою заміни товар на товар належної якості, або повернути кошти сплачені за товар, що також не заперечується відповідачем.
Відповідно до ст.4 ч.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; обслуговування державною мовою відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної";відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.
Згідно з положеннями ч.5 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» виробник (виконавець) зобов`язаний забезпечити технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції, а також її випуск і поставку для підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт, у необхідному обсязі та асортименті запасних частин протягом усього строку її виробництва, а після зняття з виробництва - протягом строку служби, в разі відсутності такого строку - протягом десяти років.
Пунктом 1 ч.1 ст. 708 ЦК України передбачено, що у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право, серед іншого, вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення.
Відповідно до ч.3 ст. 709 ЦК України вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк.
За змістом ч.9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк.
Пунктом 6 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної складних побутових заміни технічно товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1251 від 28 листопада 2023 р. передбачено, що Продавець (сервісний центр) за зверненням споживача про необхідність усунення недоліку в товарі проводить безоплатно для споживача діагностику такого товару з метою виявлення недоліку. У разі виявлення недоліку, який виник з вини виробника (продавця), товар підлягає гарантійному ремонту в установлений строк.
Згідно з п. 7 Порядку у разі коли за результатами проведення діагностики не виявлено недоліку в товарі або з`ясовано, що недолік виник не з вини виробника (продавця), споживачеві надається підтвердний документ в паперовій або електронній формі.
У разі необхідності проведення під час гарантійного строку експертизи товару така експертиза проводиться відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів".
У ч.4 ст. 8 цього Закону визначено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.
Відповідно до ч.6, 7 ст.8 вищевказаного Закону за наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін. Під час заміни товару з недоліками на товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) належної якості, ціна на який змінилася, перерахунок вартості не провадиться.
Згідно з положенням, передбаченим ст. 81 ЦПК, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При вирішенні спорів про захист прав споживачів слід враховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, в тому числі й за спричинену шкоду, лежить на продавцеві (виробникові).
До фактів, які підлягають доказуванню у справах про захист прав споживачів, насамперед, слід віднести: чи мало місце придбання продукції (замовлення послуги); чи надавалась інформація про товар (послугу) і яка саме; відомості про властивості товару та відповідність їх потребам споживача та вимогам встановлених нормативів; чи мало місце використання товару; чи мало місце заподіяння шкоди, що завдана життю, здоров`ю або майну споживача.
Згідно ч.4 ст. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку.
Саме на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного недоліку продукції, а тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.
Оскільки позивач стверджує, що кавоварка не гріла воду, а відповідачем даний факт не спростовано, та згідно звіту до замовлення дане питання не ставилось інженеру для перевірки, зазначено тільки «діагностика для повернення коштів». При цьому відповідач погодив відшкодування позивачу коштів за товар, що згідно ч.1 ст.8 Закону країни «Про захист прав споживачів» фактично свідчить про виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків товару, які виникли з вини виробника товару та є підставою для розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми.
Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У постанові Верховного Суду від 27 лютого 2023 року у справі № 569/222/21 зроблено наступний висновок : «Згідно із ч.1 ст. 668 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.
Отже, умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим ч.1 ст. 668 ЦК України, до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець. При виявленні недоліків товару після переходу до покупця ризику його випадкового знищення або випадкового пошкодження саме на нього (покупця) покладається обов`язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару.
Згідно із ч.2 ст. 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.
Частинами 3 та 5 ст. 680 ЦК України передбачено, якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку. Якщо недоліки товару виявлені покупцем після спливу гарантійного строку або строку придатності, продавець несе відповідальність, якщо покупець доведе, що недоліки товару виникли до передання йому товару або з причин, які існували до цього моменту.
Для застосування встановлених законом санкцій за порушення умови договору про якість товару необхідно, довести той факт, що товар є справді неналежної якості, має недоліки чи фальсифікований, тобто, виявлення цього факту слугує достатньою правовою підставою для покладення на продавця (виробника) відповідальності.»
З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що права позивача як споживача були порушені, а тому вимоги про розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплачених коштів є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідач доказів того, що недоліки виникли з вини позивача, суду не надав. 
Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Такими наслідками є, зокрема, відшкодування моральної шкоди.
Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплює ст. 23 ЦК України, яка визначає, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зміст наведених норм цивільного закону свідчить про те, що моральна шкода відшкодовується лише в тих випадках, якщо її відшкодування передбачене законом або договором.
В укладеному сторонами договорі відсутні умови, які б передбачали відшкодування моральної шкоди, проте такі положення містяться у Законі України «Про захист прав споживачів», на які позивач посилається як на підставу своїх вимог.
За приписами ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають, зокрема, право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
Відповідно до ч.2 ст.22 цього Закону при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Отже наведені норми Закону України «Про захист прав споживачів» у чинній редакції прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.
ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.15), згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1653718 ОСОБА_1 перебував 09.08.2018-11.08.2019 на стаціонарному лікуванні із діагнозом гострий висхідний тромбофлебіт підшкірних вен лівої нижньої кінцівки (а.с.63), згідно виписки №131/19 03.01.2019-09.01.2019 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом гострий субендокардіальний інфаркт міокарда ЛШ від 03.01.2019. Кардіосклероз дифузний. Ургентна коронарографія та стентування Д1 ЛКА 03.01.2019 – DES Resolute Integriti 2.5 -14mm. CH II A ФК ІІІ. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст. ст.3, ризик 4 (а.с.64), згідно виписки №76/19р ОСОБА_1 перебував на лікуванні 09.01.2019-29.01.2019 гіпертонічна хвороба ІІІ, ст.2, ризик 4 (а.с.65).
Крім цього згідно консультативної довідки лікаря-кардіолога від 20.05.2025 року, від 04.12.2025 року, ОСОБА_1 рекомендовано обмеження психоемоційного навантаження, режим праці та відпочинку (а.с.95).
Таким чином, позивач ОСОБА_1 має гіпертонічну хворобу III стадії, 2 ступеня, ризик 4 це важкий стан, що характеризується стійким високим тиском та ймовірністю серцево-судинних ускладнень (інфаркт, інсульт). Будь яке психоемоційне навантаження суттєво відображається на стані його здоров`я та може призвести до тяжких наслідків.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування у спірних правовідносинах завданої моральної шкоди.
На підставі оцінки наведених у позовній заяві аргументів та наданих позивачем доказів суд дійшов до переконання про доведеність факту завдання позивачу душевних страждань, викликаних неякісним товаром та відмовою у поверненні сплаченої за товар суми.
Отже з урахуванням глибини та тривалості моральних страждань, принципів розумності і справедливості, суд визнає частково обґрунтованою компенсацію завданої позивачу моральної шкоди в сумі 3 000 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень ст.133 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частинами 1, 2 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Щодо стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу адвоката то суд вважає за доцільне стягнути суму у розмірі в розмірі 3 000,00 грн. оскільки дана сума витрат на професійну правничу допомогу підтверджена: Договором про надання правничої допомоги № 11082503 від 11.08.2025 року, договором про надання правової допомоги від 26.08.2025 року, копія квитанції № 217 від 11.08.2025 р. на суму 3000 грн.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач як споживач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд вбачає підстави для стягнення з відповідача в дохід держави судового збору за ставкою, встановленою Законом України «Про судовий збір» для вимог фізичних осіб майнового характеру, що становить 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст.12,13,76-81,95,258-259,263-265,268, 354 ЦПК України, суд, 
У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НРП» про захист прав споживачів – задоволити частково.
Договір купівлі продажу товару – кавоварки Ardesto YCM-E1500, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «НРП» та споживачем що підтверджено чеком №d7M37Bxn6rYвід 31.07.2025 - розірвати.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НРП» (код ЄДРПОУ 36469918, місцезнаходження: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд.44) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування суми оплати вартості товару 3799 (три тисячі сімсот дев`яносто дев`ять) грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НРП» (код ЄДРПОУ 36469918, місцезнаходження: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд.44) на користь держави суму судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НРП» (код ЄДРПОУ 36469918, місцезнаходження: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд.44) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) відшкодування за моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) грн. та витрати на правничу правову допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Довідка: повний текст рішення виготовлено 15.05.2026 року.

Суддя Пастернак І.А.