Справа № 438/658/26 
Провадження № 2-а/438/19/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

22 червня 2026 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:
головуючого судді Слиша А.Т.,
за участі секретаря судових засідань Кекош Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа інспектор ВП №1 (м. Борислав) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Лисик Роман Михайлович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
в с т а н о в и в:
позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серії ЕНА № 7049772 від 18.04.2026 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором ВП №1, (м.Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області Лисик Романом Михайловичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної’ відповідальності за, ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закриття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18.04.2026 інспектором відділення поліції №1 (м.Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області Лисиком Р.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7049772 на ОСОБА_1 за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП, та застосував до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Зазначає, що постанова серії ЕНА № 7049772 від 18 квітня 2026 року - є незаконною, необґрунтованою і такою, що винесена, формально, з грубим порушенням норм Конституції України, положень ПДР України та положень КУпАП, без фактичного та реального з`ясування та дослідження всіх обставин справи, без зазначення доказів та встановлення будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні. Оскільки в матеріалах справи відсутній будь-який доказ вчинення мною ОСОБА_2 18.04.2026 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, - що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови серії ЕНА № 7049772 від 18 квітня 2026 року. Разом з тим, зазначає, щоп.5 оскаржуваної постанови «суть правопорушення» - не відповідає диспозиції п.9.2.6 ПДР та ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки не зазначено хто керував транспортним засобом, яким саме транспортним засобом, який світловий покажчик повороту не було подано. Позивач вказує, що 18.04.2026 керував транспортним засобом, HYUNDAI SONATA в м.Бориславі по площі Івана Франка, проте жодного повороту не здійснював, а тому не повинен був подавати сигнал світловим покажчиком повороту, а відтак не вчиняв і не міг вчинити жодного адміністративного правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Також жодних доказів працівниками поліції про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху надано не було. Крім цього під час винесення постанови службовою особою не дотримано вимог ст. 268, 276, 280 КУпАП, не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що позивач вчинив будь-яке правопорушення. Розгляду справи фактично не було, так як не досліджувались докази, не отримано пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності. Категорично заперечує щодо винесеної постанови, вину не визнає. На підставі викладеного просить позовні вимоги задовольнити та вирішити питання щодо понесених судових витрат.
Ухвалою Бориславського міського Львівської області суду від 12 травня 2026 року провадження в справі було відкрито та призначено судове засідання.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник Романський С.І. не з`явились. Представником позивача Романським С.І., через канцелярію суду було подано заяву, у якій просить розглянути справу провести без участі позивача та його представника, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила.
Третя особа інспектор ВП №1 (м. Борислав) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Лисик Р.М. у судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, правом на подання пояснень не скористався.
Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника відповідача та третьої особи на підставі наявних у справі матеріалів.
Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 
Дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступного висновку.
За умовами ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Отже притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами
В судовому засіданні встановлено, що 18.04.2026 інспектором ВП №1 (м. Борислав) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Лисиком Р.М. винесено постанову серії серія ЕНА № 7049772 від 18.04:2026, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 18.04.2026 року о 23 год. 16 хв. м. Борислав площа І. Франка, водій керуючи ТЗ не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2.б ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 283 КУпАП встановлено, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
У матеріалах справи, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова, яка містить посилання на порушення ОСОБА_1 вимог п. 9.2.б ПДР України.
Відповідно до п. 9.2.б ПДР України в ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
У матеріалах справи, доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є оскаржувана постанова, яка міститься посилання на порушення ОСОБА_1 – вимог п. 9.2.б ПДР. Однак інспектором при винесенні оскаржуваної постанови, не було зазначено і не конкретизовано в розділі «Суть і обставини правопорушення», - хто та яким саме транспортним засобом керував, та який світловий покажчик повороту відповідного напрямку не було подано, що є недопустимим у рішенні суб`єкта владних повноважень.
З доводів позовної заяви встановлено, що позивач заперечує сам факт порушення вимог п. 9.2.б. ПДР. Зазначає, що не здійснював жодного повороту, а тому не порушував зазначені вимоги ПДР. Наполягає, що рухався автомобілем прямо та не мав наміру нікуди повертати. В матеріалами справи відсутні будь які докази, які могли б підтвердити інкриміноване правопорушення. 
Відповідачем та третьою особою не спростовано доводи позивача щодо неправомірності його дій, доказів які б підтверджували протилежне працівником поліції не надано, при тому що обов`язок доведення правомірності своїх дій покладено саме на відповідача.
Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Ст.62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Із змісту ст. 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відтак, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
З огляду на що, при розгляді даної справи суб`єктом владних повноважень, на якого покладено процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не підтверджено недотримання позивачем Правил дорожнього руху, а відповідно суду - факту вчинення ним правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП з урахуванням, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України) не встановлено.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд доходить висновку, що прийняте рішення (постанова) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, без повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі. Відомості, які б спростовували даний висновок суду відсутні.
Таким чином, судом не встановлено, а відповідачем не представлено жодного належного, об`єктивного та обґрунтованого доказу, який би спростовував доводи позивача та вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а відтак суд вважає, що постанову винесену інспектором ВП №1 (м.Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області Лисиком Р.М. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕНА №7049772 від 18 квітня 2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП слід скасувати, справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити, а тому позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 9, 72-77, 90, 241-243, 246, 250, 271, 286 КАС України, суд, -
у х в а л и в:
позов задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕНА №7049772 від 18 квітня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень, а провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП – закрити.
Судові витрати віднести за рахунок держави.
Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати зі сплати судового збору за подачу позову до суду в сумі 665,60 грн згідно квитанції № 191 чек № wmQCIQZpmCA ФН ПРРО 4000771371 від 21.04.2026, сплаченої у АТ «Укрпошта».
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження): 
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;
представник позивача: Романський Сергій Іванович, (ордер серії ВС №1431758 від 22.04.2026);
відповідач: Головного управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: 79007, м. Львів, пл. Григоренка, 3;
Третя особа: інспектор відділення поліції №1 (м. Борислав) Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Лисик Роман Михайлович, службова адреса: 82200, м. Борислав, вул. В. Великого, 30.

Суддя      Андрій СЛИШ