Справа № 404/5860/26 
Номер провадження 2-о/404/158/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року Фортечний районний суд міста Кропивницького
в складі: головуючого судді - Мохонько В.В.
присяжних - Мельник Т.М.
Романова О.П.
за участі секретаря -  Суркової А.Д.
учасники справи: 
прокурор - Літвін А.Ю.,
представник заявника – Морозко Т.Я. 
особа, щодо якої вирішується 
питання про надання психіатричної 
допомоги - ОСОБА_1 
опікун - ОСОБА_2 
представник опікуна - ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за заявою лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_4 про госпіталізацію недієздатної ОСОБА_1 до психіатричного закладу в примусовому порядку,-
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернулася до суду із заявою, якою просить госпіталізувати недієздатну ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» в примусовому порядку для надання психіатричної допомоги.
Вказує, що необхідність госпіталізації ОСОБА_1 обумовлена наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який спричиняє небезпеку для неї самої та оточуючих, її безпорадність і неспроможність самостійно забезпечувати основні життєві потреби, а також ризик завдання істотної шкоди її здоров`ю у разі ненадання психіатричної допомоги.
Представник КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» в судовому засіданні заяву не підтримала. 
Прокурор в судовому засіданні заперечила проти примусової госпіталізації ОСОБА_1 , оскільки вона не становить загрози для суспільства та для себе.
Хвора ОСОБА_1  в судовому засіданні також заперечила проти госпіталізації, просила зняти з неї встановлений діагноз.
Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що вважає необхідною госпіталізацію своєї мами, оскільки вона останній місяць не приймала ліки. 
Заслухавши пояснення представника Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради», особи, щодо якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги, її адвоката, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, з наступного.
Судом встановлено, що рішенням Леніського районного суду м. Кіровограда від 07.05.2015 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною і встановлено опіку. Призначено опікуном – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» від 21.05.2026 року ОСОБА_1 страждає на параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу, галюцинаторно - параноїдний синдром.
Підставою для госпіталізації в примусовому порядку недієздатної ОСОБА_1 є наявність реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.
Комісія вважає доцільним госпіталізувати недієздатну хвору ОСОБА_1 до КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» в примусовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 399 ЦПК України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.
Згідно з вимогами ст. 340 ЦПК України у заяві про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.
У відповідності до «Принципів захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», схвалених Резолюцією Генеральної Асамблеї № 46/119 від 17 грудня 1991 року, в принципі 6 зазначено, що «будь-яка особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в якості пацієнта у примусовому порядку, або особа, вже госпіталізована як пацієнт у добровільному порядку, може триматися як пацієнт у психіатричному закладі у примусовому порядку тоді й тільки тоді, коли уповноважений для цієї мети відповідно до закону кваліфікований фахівець, який працює в області психіатрії, встановить відповідно до принципу 4, наведеного вище, що ця особа страждає на психічне захворювання, і визначить, що: (а) внаслідок цього психічного захворювання існує серйозна загроза заподіяння безпосередньої або неминучої шкоди цій особі або іншим особам, або (б) у випадку особи, чиє психічне захворювання є тяжким, а розумові здібності ослабленими, відмова від госпіталізації або тримання даної особи в психіатричному закладі може призвести до серйозного погіршення її здоров`я або унеможливить застосування належного лікування, яке може бути здійснене лише за умови госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до принципу найменш обмежувальної альтернативи».
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка досягла 14 років, госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.
У відповідності до ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації.
Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.
Отже, виходячи із змісту вказаної статті, обов`язковими умовами для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, крім наявності в неї тяжкого психічного розладу, є вчинення нею чи прояв нею реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможність такою особою самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.
В силу вимог ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд.
Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Суд також звертає увагу на положення статті 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» відповідно до якого, психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.
Дослідивши та оцінивши в сукупності зазначені документи, суд вважає, що вони не можуть бути беззаперечними доказами щодо наявності обставин, які передбачені Законом України «Про психіатричну допомогу».
Згідно ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Звернення опікуна недієздатної ОСОБА_1  з заявою доКНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» про поведінку хворої та необхідність її госпіталізації до психіатричного закладу  не можуть свідчити про вчинення або реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для особи чи оточуючих.
Інших доказів до заяви про госпіталізацію ОСОБА_1  до психіатричного закладу у примусовому порядку на підтвердження її поведінки, що являє собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих внаслідок захворювання матеріали справи не містять, а у судовому засіданні таких не встановлено.
Сама ж по собі поведінка ОСОБА_1 без встановлення наслідків цієї поведінки, що передбачено статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», не може бути достатньою підставою госпіталізації особи в примусовому порядку.
Крім того, доказів того, що ОСОБА_1  пропонувалось надання амбулаторного лікування, а остання ухилялася від його проходження, суду також не надано.
До того ж, в судовому засіданні сама лікар ОСОБА_4 не наполягала на примусовій госпіталізації ОСОБА_1 .
На підставі ст. 13, 14, 16-19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст. 339-342 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні вимог Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» про госпіталізацію недієздатної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.06.2026 року

Суддя 
Фортечного районного суду
міста Кропивницького Віталіна МОХОНЬКО

Присяжні Тетяна МЕЛЬНИК

Олексій РОМАНОВ