ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

07 травня 2026 року	Справа №160/494/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рищенко А. Ю. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

09.01.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровський області від 30.10.2025 р.:
- № 2193815-2411-0462 про сплату податкового зобов`язання в розмірі 11604,24 грн.;
- № 2193808-2411-0462-UA12020010000033698 про сплату податкового зобов`язання в розмірі 10138,80 грн.;
- № 2193814-2411-0462 про сплату податкового зобов`язання в розмірі 13248,60 грн.;
- № 2193816-2411-0462 про сплату податкового зобов`язання в розмірі 7955,55 грн.;
- № 2193812-2411-0462 про сплату податкового зобов`язання в розмірі 6049,20 грн.;
- № 2193811-2411-0462 про сплату податкового зобов`язання в розмірі 6560,40 грн.;
- № 2193809-2411-0462 про сплату податкового зобов`язання в розмірі 10368,84 грн.;
- № 2193813-2411-0462 про сплату податкового зобов`язання в розмірі 10607,40 грн.;
- № 2193810-2411-0462 про сплату податкового зобов`язання в розмірі 9235,68 грн.;
- № 2193807-2411-0462-UA12020010000033698 про сплату податкового зобов`язання в розмірі 13044,12 грн.
В обґрунтування позову позивач посилається на безпідставне нарахування на об`єкти житлової нерухомості – квартири, оскільки квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , що розташовані за адресою: АДРЕСА_11 , не є об`єктами оподаткування вищезазначеним податком, оскільки рішення виконкому Соборної районної у місті Дніпрі ради від 25.04.2017 року № 104 «Про затвердження актів районної технічної комісії», яким затверджено акти районної технічної комісії від 22.02.2027 року з висновком про придатність для проживання квартир за адресою: АДРЕСА_11 за АДРЕСА_11 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , а також рекомендацією власнику квартири АДРЕСА_10 провести капітальний ремонт за власні кошти, скасовано рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.09.2020 року № 201/1558/20 та зобов`язано Соборну району у м. Дніпрі раду, а згодом її правонаступника – адміністрацію Соборного району Дніпровської міської ради, прийняти рішення про непридатність для проживання квартир за адресою: АДРЕСА_11 за АДРЕСА_11 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , які належать позивачу. Станом на день подання позовної заяви рішення місцевого районного суду залишається невиконаним.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2026 року відкрито провадження в адміністративній справі; справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
05.02.2026 року від відповідача надійшов відзив на позов в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю. В обґрунтування правової позиції відповідач зазначає, що застосування податкової преференції передбаченої абз. «г» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України можливо лише у разі, якщо житлова нерухомість визнана рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаної територіальної громади непридатною для проживання. Позивачем не надано рішення органу місцевого самоврядування про визнання об`єктів житлової нерухомості квартир АДРЕСА_11 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , що розташовані за адресою: АДРЕСА_11 , непридатними для проживання з метою підтвердження правомірності застосування податкової пільги. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2026 року продовжено строк розгляду адміністративної справи №160/494/26 на 30 днів.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
30 жовтня 2025 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровський області щодо ОСОБА_1 були винесені податкові повідомлення-рішення про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізособами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за податковий період - 2024 рік:
- № 2193815-2411-0462 про сплату податкового зобов`язання в розмірі 11 604,24 грн., нарахованого на об`єкт житлової нерухомості – квартиру АДРЕСА_17 ;
- № 2193808-2411-0462-UA12020010000033698 про сплату податкового зобов`язання в розмірі 10 138,80 грн., нарахованого на об`єкт житлової нерухомості – квартиру АДРЕСА_18 ;
- № 2193814-2411-0462 про сплату податкового зобов`язання в розмірі 13 248,60 грн., нарахованого на об`єкт житлової нерухомості – квартиру АДРЕСА_19 ;
- № 2193816-2411-0462 про сплату податкового зобов`язання в розмірі 7 955,55 грн., нарахованого на об`єкт житлової нерухомості – квартиру АДРЕСА_20 ;
- № 2193812-2411-0462 про сплату податкового зобов`язання в розмірі 6 049,20 грн., нарахованого на об`єкт житлової нерухомості – квартиру АДРЕСА_21 ;
- № 2193811-2411-0462 про сплату податкового зобов`язання в розмірі 6 560,40 грн., нарахованого на об`єкт житлової нерухомості – квартиру АДРЕСА_21 ;
- № 2193809-2411-0462 про сплату податкового зобов`язання в розмірі 10 368,84 грн., нарахованого на об`єкт житлової нерухомості – квартиру АДРЕСА_22 ;
- № 2193813-2411-0462 про сплату податкового зобов`язання в розмірі 10 607,40 грн., нарахованого на об`єкт житлової нерухомості – квартиру АДРЕСА_23 ;
- № 2193810-2411-0462 про сплату податкового зобов`язання в розмірі 9 235,68 грн., нарахованого на об`єкт житлової нерухомості – квартиру АДРЕСА_23 ;
- № 2193807-2411-0462-UA12020010000033698 про сплату податкового зобов`язання в розмірі 13 044,12 грн., нарахованого на об`єкт житлової нерухомості – квартиру АДРЕСА_24 , 
Загальна сума нарахованих податкових зобов`язань за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями становить 102529,69 грн.
Позивач вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними та прийнятими з порушенням чинного законодавства, звернувся з даним позовом до суду.
Перевіряючи правомірність прийняття податковим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення по справі, в межах предмету спору та їх обґрунтування, суд виходить з наступного. 
Згідно статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом 14.1.129 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що об`єкти житлової нерухомості - будівлі, віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, дачні та садові будинки.
Будівлі, віднесені до житлового фонду, поділяються на такі типи:
а) житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Житлові будинки поділяються на житлові будинки садибного типу та житлові будинки квартирного типу різної поверховості. Житловий будинок садибного типу - житловий будинок, розташований на окремій земельній ділянці, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень;
б) прибудова до житлового будинку - частина будинку, розташована поза контуром його капітальних зовнішніх стін, і яка має з основною частиною будинку одну (або більше) спільну капітальну стіну;
в) квартира - ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання;
г) котедж - одно-, півтораповерховий будинок невеликої житлової площі для постійного чи тимчасового проживання з присадибною ділянкою;
ґ) кімнати у багатосімейних (комунальних) квартирах - ізольовані помешкання в квартирі, в якій мешкають двоє чи більше квартиронаймачів.
Згідно із підпунктом 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду.
Відповідно до статті 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.
До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Статтею 265 ПК України встановлено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.
Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України).
Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України).
Відповідно до пункту «ґ» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування житлова нерухомість непридатна для проживання, у тому числі у зв`язку з аварійним станом, визнана такою згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаної територіальної громади, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.
Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України).
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункт 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України).
База оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік) (підпункт 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України).
Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (підпункт 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України).
Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України).
Згідно із підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:
б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів «б» і «в» цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.
Відповідно до підпункту 266.7.1-1 пункту 266.7 статті 266 ПК України за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів «а»-«г» підпункту 266.7.1 цього пункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (підпункт 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України).
Відповідно до підпункту 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 ПК України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживання (реєстрації) для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.
У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за місцем проживання (реєстрації) платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).
Органи державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також органи, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, зобов`язані щокварталу у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем розташування такого об`єкта нерухомого майна станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (підпункт 266.7.4 пункту 266.7 статті 266 ПК України).
Податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України (підпункт 266.9.1 пункту 266.9 статті 266 ПК України).
Відповідно до пункту а) підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 26 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Із матеріалів справи вбачається, що до розрахунку грошового зобов`язання за оскарженими податковими повідомленнями – рішенням увійшли об`єкти нерухомості - квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_8 , що розташовані за адресою: АДРЕСА_11 , які знаходяться у приватній власності ОСОБА_1 , що підтверджено даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Посилання позивача на те, що квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_8 , що розташовані за адресою: АДРЕСА_11 , станом на дату прийняття оскаржуваних рішень, непридатні для проживання, спростовується наступним.
Статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР визначено, що питання обліку житлового фонду, об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності, здійснення контролю за його використанням, а також питання визначення технічного стану житлових будинків належать до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.
Рішення про непридатність для проживання належних на праві власності позивачу квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_23 , органами місцевого самоврядування не приймалося, що свідчить про те, що ці квартири є об`єктами оподаткування з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як житлова нерухомість.
Разом з тим, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2020 року у справі № 201/1558/20 не спростовує встановлених у цій справі фактичних обставин справи, що також встановлено постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.01.2022р. у справі №160/13334/20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/103197313) та рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2022р. у справі №160/24339/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/103287195), оскільки для застосування під. «г» під. 266.2.2 п. 266.2 ст 266 ПК України потрібна наявність саме рішення сільської, селищної , міської ради, яким визнано житлову нерухомість непридатною для проживання; рішення суду не визначено під. «г» під. 266.2.2 п. 266.2 ст 266 ПК України, як підстава для звільнення не нарахування податку.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Так зокрема, принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що є одночасно і орієнтиром при реалізації повноважень владного суб`єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури.
Враховуючи, вищевикладене, суд приходить до висновку про дотримання відповідачем вищезазначеного принципу прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні позовних вимог повністю.
Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А. Ю. Рищенко