ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6488/26 Справа № 214/265/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Фролова Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року м. Кривий Ріг 
справа № 214/265/26

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді Остапенко В.О.,
суддів Акуленка В.В., Бондар Я.М., 
секретар судового засідання: Дяченко Д.П.
сторони:
позивач ОСОБА_1 
відповідач Акціонерне товариство «Криворіжгаз»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2026 року, яку постановлено суддею Фролою Н.М. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складення повного тексту відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Криворіжгаз», в якому просив суд зобов`язати АТ «Криворіжгаз» надати повну інформацію, по суті, що запитувалася згідно інформаційного запиту від 01 грудня 2025 року, в установлений законом десятиденний строк, а саме: на підставі яких правових норм України у 2015 році була передана АТ «Криворіжгаз» заборгованість перед заявником у сумі 904,59 грн до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з яким у заявника договірних відносин не було; надати копію доручення ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» до АТ «Криворіжгаз» на перевірку у 2018 році лічильника газу за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2026 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Криворіжгаз» про зобов`язання вчинити певні дії закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору. 
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає її постановленою з порушенням п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України та просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що досліджений судом лист відповідача за № Сл-808-1225 від 29 грудня 2025 року, на підставі якого було прийняте судове рішення, є неналежним, недостовірним, недостатнім доказом, оскільки не спростовує обставини позову щодо ненадання повної відповіді по суті у встановлені законом строки.
Зазначає, що судом не застосовано узагальнену практику Верховного Суду України, норми Закону України «Про звернення громадян», Закону України «Про інформацію» та п. 5 розділу І Постанови № 2496, у якій зазначено, що оператор ГРМ виконує свої функції тільки за дорученням постачальника природного газу.
Від АТ «Криворіжгаз», в інтересах якого діє Нестерук А.В., надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому остання просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.
Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, що, у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.
У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 01 грудня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою до Генерального директору АТ «Криворіжгаз» в якій просив повідомити та надати завірені належним чином документи з питань: на підставі яких правових норм України у 2015 році була передана АТ «Криворіжгаз» заборгованість перед заявником у сумі 904,59 грн. до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з яким у заявника договірних відносин не було; надати копію доручення ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» до АТ «Криворіжгаз» на перевірку у 2018 році лічильника газу за адресою: вул. Нобелівська, буд. 22, м. Кривий Ріг, яке отримано АТ «Криворіжгаз» 03 грудя 2025 року за вх. СЛ-2652-1225.
Не отримавши відповідь на своє звернення від 01 грудня 2025 року, позивач 08 січня 2026 року звернувся до суду з даним позовом в якому просив зобов`язати АТ «Криворіжгаз» надати повну інформацію, по суті, що запитувалася згідно інформаційного запиту від 01 грудня 2025 року, в установлений законом десятиденний строк.
Також судом встановлено, що відповідно до трекінгу поштового відправлення № R067103092644 відповідь АТ «Криворіжгаз» на заяву ОСОБА_1 17 лютого 2026 року була створена онлайн та очікувала приймання в АТ «Укрпошта».
Як зазначає позивач, вказане відправлення отримано ним 23 лютого 2026 року.
Задовольняючи клопотання АТ «Криворіжгаз» та закриваючи провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до АТ «Криворіжгаз» про зобов`язання вчинити певні діїу зв`язку із відсутністю предмета спору, суд першої інстанції посилався на те, що згідно відповіді АТ «Криворіжгаз» на заяву ОСОБА_1 № Сл-808-1225 від 29 грудня 2025 року щодо надання інформації, яка була відправлена позивачу після відкриття провадження у справі вбачається, що АТ «Криворіжгаз» надало відповідь на питання викладені в заяві позивача.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Підстави для закриття провадження у справі визначені у ст. 255 ЦПК України.
Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Відсутність предмету спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами, а припинення провадження у справі - це форма закінчення цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.
Поряд із цим, за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.
Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. 
Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).
Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.
Аналогічний висновок міститься і в постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №456/847/18, від 13 травня 2020 року у справі №686/20582/19-ц, від 09 вересня 2020 року у справі №750/1658/20, від 23 грудня 2020 року у справі №522/8782/16-ц, від 01 березня 2021 року у справі №372/977/19.
Також Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20 вказав, що суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Як вбачається з матеріалів справи, 08 січня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Криворіжгаз» та просив суд зобов`язати АТ «Криворіжгаз» надати повну інформацію по суті, що запитувалась згідно його інформаційного запиту від 01 грудня 2025 року, у встановлений законом строк.
Згідно заяви від 01 грудня 2025 року, яка зареєстрована АТ «Криворіжгаз» за вх. № Сл-2652-1225 від 03 грудня 2025 року, позивач просив АТ «Криворіжгаз» надати наступну інформацію: - на підставі яких правових норм України у 2015 році була передана АТ «Криворіжгаз» заборгованість перед заявником у сумі 904,59 грн до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з яким у заявника договірних відносин не було; - надати копію доручення ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» до АТ «Криворіжгаз» на перевірку у 2018 році лічильника газу за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3).
Споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 22 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів»).
Споживач може захистити свої права: пред`явивши вимогу продавцеві, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача (на свій вибір); або звернутись зі скаргою до органів, що здійснюють захист прав споживачів (територіальні органи Держспоживслужби); або звернутись до суду.
У статті 20 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.
Згідно відповіді АТ «Криворіжгаз» на заяву ОСОБА_1 № Сл-808-1225 від 29 грудня 2025 року щодо надання інформації, яка була відправлена позивачу після відкриття провадження у справі, вбачається, що АТ «Криворіжгаз» надало відповідь на питання викладені в заяві позивача (а.с. 33).
03 березня 2026 року представник відповідача Нестерук А.В. подала заяву про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що АТ «Криворіжгаз» листом 29 грудня 2025 року № Сл-808-1225 надано відповідь на вказаний вище запит ОСОБА_1 , а отже спір, що є предметом розгляду справи перестав існувати, а провадження по справі підлягає закриттю.
Наведене вище дає підстави для висновку про відсутність неврегульованих питань через надання АТ «Криворіжгаз» відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 , що надало суду першої інстанції підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутності предмета спору, з чим погоджується апеляційний суд.
При цьому, незгода позивача з повнотою та змістом відповіді АТ «Криворіжгаз» № Сл-808-1225 від 29 грудня 2025 року не дає підстав вважати, що цю відповідь не надано.
Доводи апеляційної скарги про незастосування судом першої інстанції практики Верховного Суду України, норм Закону України «Про звернення громадян», Закону України «Про інформацію», не заслуговують на увагу, оскільки позовна заява по суті позовних вимог не розглядалась, а провадження у справі закрито у зв`язку відсутністю спору – наданням відповідачем інформації на запит позивача.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди з ухвалою місцевого суду та переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку, та не можуть бути підставою для її скасування.
Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а відтак не дають підстав для висновку про порушення процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки, апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 28 травня 2026 року. 

Головуючий

Судді