ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/3381/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/3381/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання наказу незаконним та зобов`язання виплатити кошти,

В С Т А Н О В И В:

13.03.2025 ОСОБА_1 звернувся з вищезазначеним позовом, в якому просить суд визнати незаконним наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) №24 від 24.01.2025 в частині не виплати йому коштів у зв`язку з пораненням та перебуванням на стаціонарному лікуванні у Військовій частині НОМЕР_1 з 21.10.2023 по 27.10.2023, з 30.11.2023 по 13.12.2023, зобов`язавши ІНФОРМАЦІЯ_2 виплатити ОСОБА_1 кошти у зв`язку з пораненням та перебуванням на стаціонарному лікуванні у Військовій частині НОМЕР_1 з 21.10.2023 по 27.10.2023, з 30.11.2023 по 13.12.2023. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає про факт порушення відповідачем вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022, якою врегульовано порядок та умови виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень. Згідно з положеннями зазначеної постанови, до наказів про виплату додаткової винагороди підлягають включенню, зокрема, особи, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), отримують медичну чи реабілітаційну допомогу в стаціонарних умовах або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення відповідно до висновку військово-лікарської комісії. 
Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). 
03.04.2025 відповідач надав відзив на позов, у якому представник просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що причинний зв`язок із захворюванням, який зазначений у свідоцтві про хворобу позивача, не відповідає критеріям пункту 12 постанови КМ №168. Окрім цього відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №2042 від 09.12.2024 "Про призначення комісії з перевірки підтверджуючих документів, які надають право на виплату додаткової винагороди", а саме - у додатку 1 "Перелік медичних документів для погодження виплати додаткової винагороди 100 000 гривень військовослужбовцям" перераховано необхідні документи. Перелік включає: первинну медичну документацію, яка підтверджує факт отримання військовослужбовцем травми (форма 100), захворювання; усі наявні виписні епікризи з лікувальних закладів (військових, цивільних) з моменту отримання травми, захворювання по теперішній час; довідку про обставини травми, поранення, контузії, каліцтва (форма 5); довідка ВЛК (додаток 4) з лікувального закладу, де така створена та наділена повноваженнями проведення медичного огляду військовослужбовцями та підтверджує пов`язання отримання травми, захворювання з виконанням захисту Батьківщини; інші медичні документи, що стосуються отриманої травми, захворювання (результати додаткових методів обстежень, консультативні висновки лікарів-спеціалістів, тощо). Однак при зверненні із заявою про виплату додаткової винагороди позивач не надав необхідних документів, зазначених у переліку, які підтверджували б зв`язок травми, захворювання з виконанням захисту Батьківщини.
21.04.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, за змістом якої позивач стверджує, що ним в повному обсязі були надані документи для нарахування спірної доплати, розглянувши які йому нараховано виплату за період перебування в КНП "Корюківська ЦРЛ" з 04.09.2023 по 14.09.2023. Проте, з незрозумілих причин час стаціонарного лікування в госпіталі в/ч НОМЕР_2 з 21.10.2023 по 27.10.2023 та з 30.11.2023 по 13.12.2023 оплачений не був, хоча ним були надані всі виписки, де вказувалося, що травма ним отримана 04.09.2023, після лікування у КНП "Корюківська ЦРЛ" з діагнозом ЗЧМТ дала ускладнення на зір, що слугувало підставою для продовження лікування у військовому госпіталі.
Розгляд справи судом здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. 
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народився в смт. Комишня Миргородського району Полтавської області. Наказом начальника Полтавського РТЦКСП (по стройовій частині) від 06.12.2022 №318 відповідно до указів Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022 та "Про загальну мобілізацію" №69/2022 від 24.02.2022 ОСОБА_1 призвано на військову службу у Збройні Сили України під час мобілізації та зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 , на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого солдата старшим стрільцем першого відділення охорони другого взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 , вважати таким, що з 05.12.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків (а.с. 22).
Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №4058 від 14.09.2023 анамнез захворювання ОСОБА_1 : отримав травму 04.09.2023 при проходженні військової служби, впала гілка на голову, наявна незначна рана в лобній ділянці справа. Звернувся в супроводі медичного комбата до прийомного відділення, після огляду невропатолога, направлений на стаціонарне лікування в неврологічне відділення ЦРЛ.
Стан при виписці: хворий виписаний з поліпшенням. Подальшого лікування в неврологічному відділенні не потребує. Довідка з 04.09.2023 по 14.09.2023. До служби з 15.09.2023.
За наслідком проведеного медичного огляду госпітальної ВЛК в/ч НОМЕР_1 від 13.12.2023 видано довідку військово-лікарської комісії від 13.12.2023 №2068.
Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): зниження гостроти зору правого ока до 0,07 з корекцією 0,9 лівого ока, 0,09 з корекцією 0,1, внаслідок складного далекозорого астигматизму в 1,0 в меридіані найбільшої аметропії 3,5 Складного близорукого астигматизму в 0,75 Д в меридіані найбільшої аметропії 2,5 ОСОБА_2 амбліопія високого ступеню обох очей. Несхідна атрофія зорових нервів обох очей. 
Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.
Стан після ЗЧМТ (04.09.2023) струсу головного мозку з помірним цефалгічним синдромом.
Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. (Довідка про обставини травми не надана).
Згідно з наказом №370 від 04.07.2007 за ступенем тяжкості "легка".
На підставі статті 31-А графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ НЕПРИДАТНИЙ ДО ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ З ВИКЛЮЧЕННЯМ З ВІЙСЬКОВОГО ОБЛІКУ.
Потребує звільнення від виконання службових обов`язків на 30 календарних днів необхідних для оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу.
З наданої позивачем копії свідоцтва про хворобу суд встановив, що ОСОБА_1 також у період з 21.10.2023 по 27.10.2023 та з 30.11.2023 по 13.12.2023 перебував на обстеженні та лікуванні у в/ч НОМЕР_1 .
Відповідно до пункту 12 свідоцтва про хворобу №2068 від 13.12.2023 госпітальної військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення контузії, каліцтва: складний далекозорий астегматизм в 1,0 D при далекозорості в меридіані найбільшої аметропії 3,5 D лівого ока, складний короткозорий астигматизм в 1,0 D при короткозорості в меридіані найбільшої аметропії в 2,5 D правого ока. Кіста правової нирки без порушення видільної функції. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Наслідки перенесеної ЗЧМТ, струсу головного мозку (04.09.2023) у вигляді помірного цефалгічного синдрому, низхідної атрофії зорового нерву обох очей при гостроті зору з корекцією 0,09 правого ока, 0,1 лівого ока. Згідно наказу №370 від 04.07.2007 за ступенем тяжкості травми "легка". Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.
За змістом довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №2/11 від 15.01.2024 старший солдат ОСОБА_1 04.09.2023 одержав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку з помірним цефалгічним синдромом під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій, під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України при переміщенні в районі м. Путивль Сумської області та знаходячись в засобах індивідуального захисту (бронежилет, каска). Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) видана на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 15.01.2024.
Згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (по стройовій частині) від 24.01.2025 №24 проведено виплату старшому солдату ОСОБА_1 , колишньому старшому стрільцю першого відділення другого взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 додаткову винагороду, який вибув до складу сил та засобів Військової частини НОМЕР_3 та отримав порання (контузії, травми, каліцтва, пов`язані із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордоном) за період з 04.09.2023 по 14.09.2023.
Підставою для виплати додаткової винагороди слугували довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №2/11 від 15.01.2024, виписка із медичної карти стаціонарного хворого №4058 від 14.09.2023 та довідка ВЛК №2068 від 13.12.2023. 
Вважаючи незаконним наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 №24 від 24.01.2025 в частині не виплати коштів у зв`язку з пораненням та перебуванням на стаціонарному лікуванні у Військовій частині НОМЕР_1 з 21.10.2023 по 27.10.2023, з 30.11.2023 по 13.12.2023, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 року №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі – Закон №2232-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
За змістом статті 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі - Закон №2011-ХІІ в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
За приписами статті 1 Закону №2011-ХІІ, соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частиною 1 статті 9 Закону №2011-ХІІ передбачено, що Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
Частиною 2 статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що до складу грошового забезпечення входять:
- посадовий оклад, оклад за військовим званням;
- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
- одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону №2011-XII, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Одночасно військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
На виконання указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 була прийнята постанова №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (надалі – Постанова №168 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
Пунктом 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).
Згідно з абзацом четвертим пункту 1 Постанови №168, право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень мають військовослужбовці за умов:
- отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;
- перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Спір у цій справі фактично стосується з`ясування обставин не/правомірності поведінки Полтавського РТЦКСП в частині не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, передбаченої пунктом 1 Постанови №168, за період з 21.10.2023 по 27.10.2023, з 30.11.2023 по 13.12.2023 з розрахунку на день пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного закладу охорони здоров`я до іншого.
Тож аналізуючи обставини правомірності виплати спірної винагороди ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.
Як встановлено cудом з довідки "Про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №2/11 від 15.01.2024 старший солдат ОСОБА_1 отримав травму: закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку з помірним цефалгічним синдромом під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій, під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (а.с. 31). 
Тож факт отримання ОСОБА_1 поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини підтверджений медичними документами.
З огляду на це на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (по стройовій частині) від 24.01.2025 № 24 проведено виплату старшому солдату ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 04.09.2023 по 14.09.2023.
Надане до матеріалів позову свідоцтво про хворобу №2068 від 13.12.2023, складене госпітальною ВЛК Військової частини НОМЕР_1 , містить лише інформацію про перебування ОСОБА_1 на обстеженні і лікуванні у в/ч НОМЕР_1 з з 21.10.2023 по 27.10.2023, з 30.11.2023 по 13.12.2023. 
Разом з тим позивачем не надано суду доказів (виписок, довідок) на підтвердження обставин лікування ним з 21.10.2023 по 27.10.2023 та з 30.11.2023 по 13.12.2023 у військовому шпиталі в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 саме в умовах стаціонару, як цього вимагає абзац 4 пункту 1 Постанови №168. 
До того ж зі змісту свідоцтва про хворобу №2068 від 13.12.2023 госпітальної ВЛК військової частини НОМЕР_1 слідує, що ОСОБА_1 проходив обстеження і лікування захворювання пов`язаного з проходженням військової служби, а не наслідків травм/поранень, отриманих під час захисту Батьківщини.
Крім того, згідно з наказом №370 від 04.07.2007 за ступенем тяжкості травми "легка", тоді як однією з підстав для виплати спірної винагороди є не будь-яка травма, а лише тяжка.
Тож надані позивачем у справі докази не підтверджують обставини перебування позивача у спірний період з 21.10.2023 по 27.10.2023 та з 30.11.2023 по 13.12.2023 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я наслідків тяжких травм/поранень, отриманих під час захисту Батьківщини. 
Відтак підстави для нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови №168 за період з 21.10.2023 по 27.10.2023 та з 30.11.2023 по 13.12.2023 виходячи з розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я відсутні.
За таких обставин суд залишає позов без задоволення у повному обсязі.
Враховуючи факт залишення позову без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні. Позивач звільнений від сплати судового збору, інших судових витрат не поніс.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 у справі №440/3381/25 - залишити без задоволення.
Позивач:  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_2 ).
Відповідач:  ІНФОРМАЦІЯ_6 ( код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ; АДРЕСА_3 )
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання. 

Суддя	 	Є.Б. Супрун