Красилівський районний суд Хмельницької області    

Справа № 677/1475/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2026 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді - Васільєва С.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 103 240,64 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що відповідно до укладеного Договору №3922780 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.08.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (торгова марка «Credit7») та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 12 200,00 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «Ощадбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування (73 621,30% річних). 
Крім того, 27.08.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено додатковий договір.
Кредитні кошти у розмірі 7000,00 грн. згідно Додаткового договору були перераховані відповідачу 27.08.2023 на платіжну карту № НОМЕР_1 емітовану АТ «Ощадбанк».
24.04.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ ФІНАНС», укладено Договір факторингу № 24/04/24 від 24.04.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №3922780 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.08.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». 
Відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів та сплати відсотків ні на рахунки попереднього кредитора, ні на рахунки позивача ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» .
З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором.

ІІ. Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 16.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.
Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін повідомлені належним чином.
Зокрема, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачем 28.10.2025 отримано надіслану на його адресу ухвалу про відкриття провадження у справі.
Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.

IІІ. Фактичні обставини, встановлені судом
Відповідно до укладеного Договору № 3922780 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (торгова марка «Credit7») та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 12200,00 гривень, строком на 364 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_2 емітовану АТ «Ощадбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % (стандартна процентна ставка, знижена – 1,4%) від суми кредиту за кожен день користування.
Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_2 відповідно п.2.1 договору.
Відповідно п.3.1 договору проценти, що нараховуються за договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.
Згідно п.4.1 договору повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів.
Відповідно п.п.6.1, 6.1.1, 6.1.6 Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, кредитний договір з клієнтом укладається в електронній формі за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується через вебсайт або мобільний додаток «Credit7», через які здійснює реєстрацію, після завершення якої клієнт ще раз підтверджує бажані умови отримання кредиту та надсилає Заявку на розгляд товариству, яке повідомляє клієнта про прийняття заявки шляхом відповідного інформаційного повідомлення в особистому кабінеті.
24.08.2023 відповідачкою підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.
27.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до Договору №3922780 від 24.08.2023.
Відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 7000,00 грн., загальна сума кредиту складає 19200,00 грн.
З врахуванням зміненої суми кредиту за Договором визначено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення додаткового договору складає за стандартною ставкою за весь строк кредиту 93 060,21 % річних.
Отримання відповідачем кредитних коштів 24.08.2023 в розмірі 12200,00 грн. та 27.08.2023 в розмірі 7000,00 грн. підтверджено листами ТОВ «Універсальні платіжні рішення, яке надає послуги з переказу коштів на підставі договору ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 та повідомленням АТ «Ощад Банк».
Реквізити банківської карти в платіжному дорученні та повідомленні банку співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними у кредитному договорі та додатковому договорі.
Згідно з розрахунком, наданим ТОВ «Лінеура Україна» ОСОБА_1 за Договором №3922780 від 24.08.2023, станом на 24.04.2024 складає 103 240,64 грн., яка складається з: 19 189,95 грн. - заборгованість за кредитом; 84 050,69 грн. - заборгованість за нарахованими процентами (нараховані з 24.08.2023 по 24.04.2024).
24.04.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу №24/04/2024 від 24.04.2024, відповідно до умов якого право вимоги за договором №3922780 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.08.2023 перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс».
Згідно Витягу Реєстру боржників до Договору факторингу №24/04/24 від 24.04.2024, до фактора ТОВ «ФК «Укрглобал Фінанс»» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №3922780 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.08.2023 на суму в загальному розмірі 103 240,64 грн., яка складається з: 19 189,95 грн. - заборгованість за кредитом; 84 050,69 грн. - заборгованість за нарахованими процентами.
Після набуття ТОВ «ФК «Укрглобал Фінанс»» права вимоги за цим кредитним договором, останнім нарахування не поводилися.

ІV. Оцінка суду
Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 ЦК України).
Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна»  до позивача ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» за кредитним договором, укладеним між відповідачем та ТОВ «Лінеура Україна».
Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК).
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Суд встановив, що між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено кредитний договір в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).
Відповідно до умов договору ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договором.
Кредитні кошти були перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Лінеура Україна» суд вважає доведеним.
У підписаному відповідачем договорі визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, визначений строк дисконтного періоду, строк договору, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Відповідач, в порушення умов укладеного договору, своєчасно не повернув кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування кредитом, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором кредитної лінії, яка підлягає стягненню з відповідача в розмірі 103240,64 грн, що складається із:
- тіла кредиту 19200,00 грн;
- процентів за користування кредитом 84050,69 грн.
Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідач не спростував. Доказів про належне виконання умов кредитного договору не надав.
Відтак, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у повному обсязі в межах заявлених позовних вимог.

V. Розподіл судових витрат
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн.
Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в електронній формі з використанням системи «Електронний суд» у розмірі 2422,40 грн, а всього – 7 422,40 грн.
Позивачем ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» 03.07.2023 укладено договір про надання юридичних послуг №03/07/2023 з ФОП ОСОБА_2 . 
На підтвердження понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу позивач надав суду копію Договору про надання юридичних послуг №03/07/2023 від 03 липня 2023 року, укладеного між позивачем та адвокатом Руденком К.В., предметом якого є надання адвокатом юридичних послуг замовнику, до яких належать складання процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів замовника .
Пунктом 3.1 Розділу 3 Договору передбачено вартість послуг виконавця.
Згідно копії Акту приймання-передачі наданих послуг №70 до Договору №03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року, замовник ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та виконавець Руденко К.В. узгодили приймання послуг за складання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту №3922780 на суму 5000 грн., які сплачено згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів №913 від 06 червня 2024 року.
Відповідно до ч.3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно частини четвертої цієї ж статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
У постанові від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 наголосила, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу, суд бере до уваги зазначений в акті обсяг виконаних адвокатом робіт: надання консультації, вивчення матеріалів справи, підготовка позовної заяви, підготовка запиту/клопотання. 
Водночас, суд враховує, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. Дана категорія справ є поширеною. 
При цьому переважна більшість тексту позову містить перелік норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів.
До позовної заяви додані документи, які були в наявності у позивача. Отже, справа не вимагала вжиття дій щодо збирання доказів, чи проведення розрахунків.
При цьому витяг з реєстру до акту приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги містить інформацію щодо надання юридичної допомоги по справам про стягнення заборгованості за 10 кредитними договорами (у т.ч. відповідача). Отже, така позовна заява не є унікальною.
Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також відсутність судових засідань у цій справі, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн., який є очевидно завищеним.
У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягали б стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката у спірному випадку є співмірним із складністю даної справи та обсягом виконаних робіт.
Керуючись ст.ст.12,13,81,141,263-265,273 ЦПК України, суд,- 

У Х В А Л И В :

позов товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» заборгованість за кредитним договором №3922780 від 24.08.2023 у розмірі 103 240 (сто три тисячі двісті сорок) грн. 64 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» 2000 (дві тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу та 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 коп. сплаченого судового збору, а всього 4422 (чотири тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп. судових витрат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 4, код ЄДРПОУ 41915308).
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст судового рішення складено 20.05.2026 

Суддя	  	С. В. Васільєв