638/16613/25
2/179/234/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року   с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області 
у складі головуючого судді Кравченко О.Ю.
за участі секретаря судового засідання Павлюка З.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 23.11.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» (далі – позивач, ТОВ «Бізпозика») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №380732-КС-002, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до умов кредитного договору, ОСОБА_1 надано грошові кошти у розмірі 16000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами про надання коштів у кредит. 
Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення коштів за кредитним договором, внаслідок чого станом на 08.08.2025 утворилась заборгованість за кредитним договором №380732-КС-002 в розмірі 47569,40 грн., що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 16000 грн; суми прострочених платежів по процентах –29169,40 грн., суми прострочених платежів за комісією 2400 грн. 
Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №380732-КС-002 від 23.11.2021 у сумі 47 569,40 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Харкова від 04.09.2025 цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області. 
Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2025 відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позовну заяву.
Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19.01.2026 за клопотанням представника позивача витребувано від АТ «Універсал Банк» докази.
07.01.2026 представник відповідача, адвокат Карпухін Д.Ю., подав відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що умовами кредитного договору визначено право позичальника здійснити оплату за кредитним договором. Відповідач скористався таким правом, у зв`язку з чим листом від 28.12.2021 за вих.№2943 ТОВ «Бізнес Позика» повідомила відповідача про те, що станом на 28.12.2021 заборгованість за кредитним договором №380732-КС-002 становить 6600 грн., в тому числі: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом – 0,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом – 5005,40 грн., комісія за надання кредиту 1654,60 грн. Незважаючи на це, позовна заява не містить жодних відомостей про погашення кредиту, а позивач посилається на те, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором. На підтвердження наявності заборгованості позивач склав розрахунок заборгованості, проте які данні використовувались при складенні даного розрахунку матеріали справи не містять. Також матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів, розрахунок заборгованості не підтверджений первинними документами. Крім того, заявлена до стягнення сума відсотків не є співрозмірною сумі кредиту, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимоги щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
09.01.2026 від представника ТОВ «Бізнес позика» Козачок М.А. надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача заперечила факт направлення ТОВ «Бізнес Позика» листа від 28.12.2021, на який посилається представник відповідача. Повідомила суд, що ТОВ «Бізнес Позика» не направляло відповідачу вищезазначений лист та не має жодного відношення до складання цього листа, який не містить печатку, підпис та ПІБ уповноваженої особи. Враховуючи наведене, доданий стороною відповідача лист є підробкою. Наголошує, що вся інформація, викладена у листі не відповідає дійсності, відповідач не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором, а станом на 28.12.2021 заборгованість відповідача становила 24613,60 грн., що відображено у розрахунку заборгованості за кредитним договором. 
Щодо перерахування кредитних коштів зазначає, що номер банківської картки для перерахування кредитних коштів з кредитним договором був вказаний позичальником під час укладення кредитного договору в його особистому кабінеті на веб-сайті кредитодавця, на підтвердження чого до позовної заяви був доданий витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи на веб-сайті кредитодавця «Анкета Клієнта», відповідно до якого позичальником був зазначений номер банківської картки НОМЕР_1 для перерахування на цю картку кредитних коштів за кредитним договором. Також до позовної заяви була додана довідка, сформована в платіжній системі «ТАС Pay», з якої вбачається, що позичальнику на його картку було здійснено перерахування кредитних коштів платежем у розмірі 16000 грн. Вищевказана довідка була надана позивача на підтвердження успішності проведених операцій АТ «ТАСКОМБАНК», що відповідно до укладеного з позивачем договору №83 про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особами від 11.11.2020, надає посередницькі послуги ТОВ «Бізнеспозика» з кредитування клієнтів за допомогою платіжної системи «ТАС Pay». 
Звертає увагу суду, що всі істотні умови кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту (у випадку її встановлення), строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором, тощо встановлені у Кредитному договорі, який уклав відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Позивач не нараховував та не заявляв до стягнення жодну неустойку відповідно до ст.549 ЦК України (у вигляді пені чи штрафу); не нараховував та не заявляв до стягнення жодну форму відповідальності за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст.625 ЦК України; не нараховував проценти поза межами строку дії кредитного договору. 
Позивач просить суд стягнути з відповідача лише заборгованість по тілу, процентам та комісії за надання кредиту, які були нараховані відповідно до умов кредитного договору. Розрахунок заборгованості за кредитним договором ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи.
Для спростування позовних вимог сторона відповідача мала б надати суду докази здійснення всіх платежів за кредитним договором у розмірі та строк, відповідно до встановленого у п.3 Кредитного договору графіку платежів, однак сторона відповідача таких доказів суду не надала. 
В судове засідання представник позивача не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві та відповіді на відзив просить розглянути справу без її участі.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, що відповідно до ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. 
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Датою ухвалення рішення, у відповідності до ч.5 ст. 268 ЦПК України та правової позиції ОП КЦС ВС у справі 1519/2-5034/11 від 05.09.2022, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступних висновків. 
За правилами статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
Судом встановлено, що 23 листопада 2021 року, шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідач ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Бізнес Позика» договір №380732-КС-002 про надання кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 16000 грн., строком на 24 тижнів; процентна ставка в день 1,07874163, фіксована; комісія за надання кредиту – 2400 грн.; термін дії договору - до 10.05.2022; орієнтована загальна вартість наданого кредиту – 36960 грн., орієнтована реальна річна процентна ставка – 7282,29 процентів (п.1 Кредитного договору). 
Відповідно до п.2 кредитного договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів.
Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. 
Кредитний договір відповідач підписав 23.11.2021 о 14:34:04 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором G-2089, чим підтвердив факт ознайомлення з умовами отримання кредитних коштів та їх прийняття (а.с.86-91).
При цьому, приймаючи умови договору, відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися, які розміщені в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та опубліковані на його офіційному сайті.
23 листопада 2021 року позивач через АТ «Таскомбанк», з яким укладено договір №83 від 11 листопада 2020 року про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам, видав відповідачу кредит у розмірі 16000 грн., на картковий рахунок № НОМЕР_1 , зазначений відповідачем в анкеті клієнта, що підтверджується платіжним документом №464591239 від 23.11.2021, сформованим у системі «ТАС Pay» та копією листа АТ «Таскомбанк» №1794/80 від 20.01.2026, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі (а.с. 93, 157).
Вказані грошові кошти перераховані позивачем на рахунок відповідача через АТ «Таскомбанк», що надає посередницькі послуги ТОВ «Бізнес Позика» на підставі договору №83 про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам від 11.11.2020 року (а.с145-149).
Факт видачі відповідачу кредитних коштів підтверджується також листом АТ «Універсал Банк» від 10.03.2026 та випискою з особового рахунку до картки № НОМЕР_1 , емітованої на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Універсал Банк», за змістом яких на вказану картку зараховано 23 листопада 2021 року 16000 грн. (а.с.179-182). 
Згідно розрахунку заборгованості, відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання та має заборгованість за кредитним договором №380732-КС-002 від 23.11.2021, яка станом на 08.08.2025 становить 47569,40 грн., з яких: 16000 грн. – заборгованість за кредитом; 29169,40 грн. – заборгованість по відсотках, 2400 грн. – заборгованість по комісії (а.с.75-82).
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.
Відповідно до ч. 1 ст.1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно з ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» №2664-III договір про надання фінансових послуг, якщо інше не передбачено законом, повинен містити підписи сторін.
Відповідно до ст. 12 Закону «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (абз. 3 ч. 1 ст. 12). У свою чергу згідно з визначенням одноразового ідентифікатора, наведеного у п. 6 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Саме у такий спосіб було підписано кредитний договір №380732-КС-002 від 23.11.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_2 , що останнім не заперечується та не спростовано.
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
При цьому у відповідності до ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
При цьому принцип юридичної сили електронного правочину найбільш повно відображається у вимогах щодо форми правочину. Це підтверджується закріпленими на рівні міжнародних документів правовими нормами: ч. 1 ст. 8 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про використання електронних повідомлень у міжнародних договорах - повідомлення або договір не можуть бути позбавлені дійсності або позовної сили лише на тій підставі, що вони складені у формі електронного повідомлення; стаття 5 Типового закону про електронну торгівлю Комісії Організації Об`єднаних Націй з права міжнародної торгівлі - інформація не може бути позбавлена юридичної сили, дійсності або позовного захисту лише на тій підставі, що вона складена у формі повідомлення даних. Аналогічна норма міститься й у частині першій статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»: юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 31.08.2022 у справі №280/4456/20, від 09.02.2023 у справі №640/7029/19, від 09.06.2023 у справі №280/4461/20.
Відповідачем не заперечується та не спростовано факт укладення ним вказаного вище кредитного договору.
ТОВ «Бізнес Позика» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання за кредитним договором №380732-КС-002 від23.11.2021, перерахувавши відповідачу на картковий рахунок№ НОМЕР_1 , зазначений в анкеті клієнта, грошові кошти у розмірі 16000 грн., що підтверджується платіжним документом №464591239 від 23.11.2021, сформованим у системі «ТАС Pay», копією листа АТ «Таскомбанк» №1794/80 від 20.01.2026 та випискою по картковому рахунку відповідача.
Відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконав та у строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредитні кошти, проценти та комісію не сплатив у повному обсязі, порушивши умови кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 08.08.2025 становить 47569,40 грн., з яких: 16000 грн. - заборгованість за кредитом; 29169,40 грн. – заборгованість по відсотках, 2400 грн. – заборгованість по комісії. 
Зазначена вище заборгованість підтверджується представленим позивачем розрахунком заборгованості, який є арифметично правильним та не спростований відповідачем.
Крім того, проценти за користування кредитом нараховані у розмірі, передбаченому кредитним договором та у межах строку кредитування, погодженого сторонами, тобто у період до 10 травня 2021 року. Згідно змісту розрахунку заборгованості, проценти за користування кредитом з 11.05. 2021 позивачем не нараховувались.
Доводи представника відповідача про те, що станом на 28.12.2021 заборгованість становила 6600 грн., в тому числі: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом – 0,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом – 5005,40 грн., комісія за надання кредиту 1654,60 грн., суд вважає недоведеними, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження цієї обставини стороною відповідача суду не надано. 
Належних та допустимих доказів, зокрема, квитанцій, платіжних інструкцій, тощо, про внесення коштів на оплату боргу за кредитним договором №380732-КС-002 від 23.11.2021 на користь ТОВ «Бізнес Позика» відповідачем суду не надано, клопотання про витребування відповідних доказів судом не заявлено. Надана представником відповідача до відзиву копія листа від 28.12.2021 вих.№2941 від імені ТОВ «Бізнес позика» (а.с.125) не приймається судом як належний та допустимий доказ, оскільки вказаний лист не підписаний посадовою особою ТОВ «Бізнес позика» та не містить печатки Товариства, а отже, не може бути прийняти судом до уваги. 
Щодо доводів представника відповідача про несправедливі умови договору в частині нарахування відсотків, суд зазначає наступне.
За змістом пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (на який посилається представник відповідача у відзиві), несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Разом з тим, частиною п`ятою вказаною вище статті встановлено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
Доказів оспорення договору №380732-КС-002 від 23.11.2021, або певних його умов - суду не надано. У даній цивільній справі відповідних зустрічних позовних вимог про визнання недійсними певних (на думку відповідача несправедливих) умов вказаного договору - не заявлено.
Розрахунок заборгованості за кредитним договором №380732-КС-002 від 23.11.2021, наданий позивачем, є належним та допустимим доказом стосовно надання кредитних коштів позичальнику, отримання і використання таких коштів позичальником, а також нарахування процентів.
Враховуючи, що проценти згідно з частиною 1 статі 1048 ЦК України визначаються сторонами у договорі позики (кредиту) і, відповідно, входять до основного зобов`язання за кредитним договором, а не є правовим наслідком порушення зобов`язання, зокрема сплатою неустойки (пункт 3 частини 1 статті 611, частини 1 статті 549 ЦК України), до них не застосовуються приписи статей 11, 18 Закону Україна «Про захист прав споживачів», а тому суд відхиляє доводи представника відповідача про неспіврозмірність нарахованих процентів сумі кредиту та не вбачає підстав для зменшення їх розміру.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити і стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №380732-КС-002 від 23.11.2021 у загальному розмірі 47569,40 грн.
Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст.12,13, 76-78, 81, 89, 141, 259, 263-265ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором №380732-КС-002 про надання кредиту від 23.11.2021 у загальному розмірі 47569,40 грн (сорок сім тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять грн.40 коп.), з яких: 16000 грн. – заборгованість по тілу кредиту; 29169,40 грн. – заборгованість за відсотками; 2400 грн. – заборгованість за комісією. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір у розмірі 2422, 40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн.40 коп. ) 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», ідентифікаційний код юридичної особи 41084239; місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Повний текст рішення складений 04.05.2026 

Суддя         О.Ю.Кравченко