Справа № 282/1504/25
Провадження № 2/282/65/26 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року      
селище Любар
Любарський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Носача В.М.,
при секретарі судового засідання Власюк Н.О.,
за участю:
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні, -
УСТАНОВИВ:
Представник заявника звернувся до суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.09.2014 виконкомом Старочорторийської сільської ради Любарського району Житомирської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , про що було складено актовий запис №5. 
Від вказаного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 .
Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.03.2018 у справі №686/573/18 розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , зареєстрований 20.09.2014 року виконкомом Старочорторийської сільської ради Любарського району Житомирської області.
Не зважаючи на розірвання шлюбу, сторони примирились та проживали однією сім`єю, але без реєстрації повторного шлюбу. 
З квітня 2025 року ОСОБА_4 був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 
31.07.2025 цивільний чоловік позивачки ОСОБА_4 , відданий військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісти на полі бою в районі населеного пункту Володимирівка Покровського району Донецької області, про що сповіщено маму зниклого безвісти ОСОБА_7 у зв`язку із чим вона звернулась у поліцію із заявою про вчинення кримінального правопорушення та було внесено відомості до ЄДРДР за №12025060620000088 від 02.08.2025.
Відповідно до аркушу вчинення військовослужбовця з урахуванням особистих бесід ОСОБА_4 вказав, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а також, що позивачка ОСОБА_1 є його дружиною. 
Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 здійснював утримання ОСОБА_1 , оскільки вона не мала самостійних доходів, а також коли ОСОБА_4 був мобілізований для проходження військової служби, він робив їй постійні грошові перекази на картку, що підтверджується виписками по картці від 20.08.2025.
До проходження військової служби ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з ТОВ «А.Б.А. -ТРАНС» з 31.03.2022 по квітень 2025 року. 
Також відповідно до довідки форми ОК-5 та ОК-7 у період з 2022 року по травень 2025 року у позивачки ОСОБА_1 відсутні доходи, що додатково підтверджується відомостями із державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків.
Позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були пов`язані спільним побутом, разом проживали та здійснювали купівлю квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками №1126-02 від 05.01.2024 та договором про сплату внесків у Обслуговуючий кооператив «АВТОБІОГРАФІЯ-2021».
Також ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом із сином проводили відпустки, канікули та святкували дні народження у сімейному колі.
Встановлення даного факту необхідне ОСОБА_1 з метою отримання грошового забезпечення зниклого безвісті на підставі п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх", п. 1-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" як особі, яка проживала із ним однією сім`єю та перебувала на його утриманні. 
З приводу реалізації цього права ОСОБА_1 подала заяву до військової частини НОМЕР_1 про виплату їй грошового забезпечення як особі, яка проживала із ним однією сім`єю та перебувала на його утриманні, однак військова частина НОМЕР_1 не надала відповіді щодо заяви ОСОБА_1 та проігнорувала адвокатський запит представника позивача.
Мати зниклого безвісти військовослужбовця відповідачка ОСОБА_3 , зібрала необхідні документи та звернулась із заявою до військової частини НОМЕР_1 про виплату грошового забезпечення свого сина. При цьому вона заперечує факт спільного проживання ОСОБА_1 з її сином однією сім`єю після розірвання шлюбу та факт перебування ОСОБА_1 на його утриманні, а також заперечує щодо отримання нею будь-яких виплат. 
Водночас, встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу має істотне значення для ОСОБА_1 , оскільки підтверджує її статус члена сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця. Це надасть їй право на отримання належних виплат відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України №884 від 30.11.2016 та №168 від 28.02.2022, а також дозволить брати участь у заходах, пов`язаних із встановленням місцезнаходження або пошуками її цивільного чоловіка ОСОБА_4 , взаємодіяти з військовими структурами, слідчими органами та відповідними комісіями, як член сім`ї зниклого безвісти.
На підставі викладеного вище, представник позивачки просить суд: 
- встановити факт проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_4 , який зник безвісти 31.07.2025 в районі населеного пункту Володимирівка Покровського району Донецької області, однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з квітня 2025 року по 31 липня 2025 року;
- встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 , який зник безвісти 31.07.2025 в районі населеного пункту Володимирівка Покровського району Донецької області.
Ухвалою суду 30 грудня 2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.
27 січня 2027 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 
02 лютого 2026 року від представника позивача надійшла заява на усунення недоліків до якої долучено квитанцію про сплату судового збору.
Ухвалою суду від 03 лютого 2026 року продовжено розгляд справи в підготовчому засіданні.
12 березня 2026 року ухвалою суду відмовлено у прийнятті визнання позову відповідачем ОСОБА_3 . 
Також, ухвалою суду від 12.03.2026 закрито підготовче засідання. Призначено справу до судового розгляду по суті. Задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків.
В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 просила задовольнити її вимоги та вказала, що встановлення даного факту її необхідно для отримання документів та пошуку чоловіка. 
В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 пояснила, що вона визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та просить їх задовольнити, так як позивачка весь час проживала з її сином та має право на утримання. 
Представник військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Заяв та клопотань до суду не подавав.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Вислухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, свідків, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_5 , його батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №740.
Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2018 року №686/575/18, розірвано шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрований 20.09.2014 виконкомом Старочорторийської сільської ради Любарського району Житомирської області, актовий запис №5.
Із аркуша вивчення військовослужбовця з урахуванням особистих бесід ОСОБА_4 встановлено, що до його рідних, між інших, належать: мати – ОСОБА_3 , пенсіонерка, дружина – ОСОБА_1 , не працює, син – ОСОБА_5 , школяр.
Із витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.04.2025 №154, слідує, що солдата ОСОБА_4 призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_3 відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 “Про загальну мобілізацію”, призначено на посаду солдата резерву НОМЕР_3 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_4 . З 30 квітня 2025 року зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення.
Довідка видана 18 серпня 2025 року №693/50553, форма №5; витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.07.2025 №244; витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.07.2025 №252 вказують на та, що ОСОБА_4 перебував на військовій службі за мобілізацією.
Сповіщення сім`ї від 01 серпня 2025 року № 33/3Б вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомлено ОСОБА_3 про те, що її син - солдат ОСОБА_4 вірний військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність зник безвісти 31.07.2025 в районі н.п. Володимирівка Покровського району Донецької області.
Окрім того, факт зникнення безвісті ОСОБА_4 стверджується: рапортом командира роти ударних безпілотних авіаційних комплексів 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_8 ; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.07.2025 №264; витягом із наказу Командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 19.08.2025 №5706; витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 12.08.2025 № ВГ-20250812-70; доповідями по факту неповернення до розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 після бою солдата призваного по мобілізації ОСОБА_4 
02 серпня 2025 року органом досудового розслідування ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області в ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення №12026060620000088.
Також судом встановлено, що ОСОБА_4 перебуває в трудових відносинах з ТОВ «А.Б.А.-ТРАНС» з 31 березня 2022 року на посаді водія-експедитора та отримував заробітну плату з березня 2022 року по квітень 2025 року.
Виписка по картці від 20.08.2025 ОСОБА_1 вказує, що за період з 10.05.2022 по 25.07.2025 було зарахування коштів від ОСОБА_9 .
Договори від 14 жовтня 2022 року №22-06 про сплату внесків у Обслуговуючий кооператив «АВТОБЮГРАФІЯ-2021» вказують, що між ОК «Автобіографія-2021» та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 укладено договір, за яким ОК зобов`язується організувати будівництво багатоквартирного багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 (далі за текстом Об`єкт будівництва) за рахунок внесків учасника та внесків інших асоційованих членів ОК, здати його в експлуатацію, передати учаснику приміщення в об`єкті будівництва, обумовлене цим договором (далі за текстом об`єкт нерухомості) та всі документи, необхідні учаснику для реєстрації права власності на нього, а учасник зобов`язується сплатити до ОК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним договором та додатками до нього, та має право отримати об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним договором для учасника.
Із довідок виданих ОК «Автобіографія-2021» та із розрахунку сплати внесків слідує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є членами обслуговуючого кооперативу «Автобіографія-2021» та згідно договору про сплату внесків, в обслуговуючий кооператив «Автобіографія-2021» сплачують внески на будівництво квартири АДРЕСА_5 .
На підтвердження факту спільного проживання з ОСОБА_4 , позивачем долучено до матеріалів справи ряд фотоматеріалів.
Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит у електронному вигляді від 18.08.2025, а також довідок за Формою ОК-5 та формою ОК-7 Пенсійного фонду України вбачається, що ОСОБА_1 отримувала доходи та соціальні виплати, а також сплачувала внески, будучи Фізичною особою підприємцем, що не заперечувалось позивачем під час судового розгляду.
Також встановлено, що з червня 2025 року ОСОБА_1 отримувала заробітну плату в ТзОВ «Подорожник Хмельницький».
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що її дитина та дитина позивачки ОСОБА_1 навчаються в одному класі. Вони проводять разом багато часу. Від позивачки вона багато чула про ОСОБА_4 , що вони разом проживали і він є батьком ОСОБА_5 . Він брав активну участь у вихованні дитини. Позивачка разом проживала з ОСОБА_11 , який заробляв гроші на сім`ю. Окрім того ОСОБА_12 допомагав у школі. Вона відвідувала два рази сім`ю ОСОБА_1 : один раз до зникнення ОСОБА_11 , інший після його зникнення. Свідок вказала, що факт спільного проживання підтверджується тим, що вона бачила, як ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ставляться один до одного, вони разом приходили в школу. Зі слів ОСОБА_1 , вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та мали взаємні права та обов`язки. Із фотографій вона бачила, що вони разом відпочивали в лютому 2025 року. Її відомо, що ОСОБА_1 ніде не працювала, а родина проживала за рахунок ОСОБА_11 . На думку свідка, будь-яких інших осіб, які могли б забезпечувати сім`ю у ОСОБА_1 не було.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що її чоловік являється односельцем ОСОБА_4 . В 2014 році позивачка та ОСОБА_12 розписалися. Коли в них народився син, її чоловік став хрещеним батьком хлопчику. Після того, як позивачка та ОСОБА_11 розлучились, з 2019 році вони почали спільно будувати побут, знімали житло, а потім почали жити в квартирі спільних знайомих, де проживали до моменту мобілізації ОСОБА_4 . Бюджет був у ОСОБА_11 . Коли вони збиралися, все оплачував ОСОБА_4 . В ОСОБА_1 були спроби вести свій бізнес, але у неї не вийшло, і ОСОБА_11 вирішив, що вона буде сидіти з дитиною, а він буде забезпечувати сім`ю. На думку свідка, ОСОБА_11 був єдиним годувальником в сім`ї.
08 червня 2026 року судом постановлено протокольну ухвалу, якою задоволено клопотання представника позивача про відмову від виклику свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .
Разом з тим, суд не бере до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , подані представником позивача, з огляду на те, письмові показання свідків не передбачені ні ст. 57 ЦПК України, а ні іншими статтями ЦПК України. Натомість, представник позивача та позивачка відмовились від виклику даних свідків для дачі показань в судовому засіданні, та така відмова була прийнята судом.
Частиною сьомою статті 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків, (постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17).
Проте, не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом, тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема: перебування фізичної особи на утриманні; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету його встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
З таких же критеріїв виходила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 та від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22.
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовною заявою, представник позивача просить встановити факт проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_4 , який зник безвісти 31.07.2025 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з квітня 2025 року по 31 липня 2025 року та встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 , який зник безвісти 31.07.2025 року.
Щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд зазначає наступне.
Як вказує позивачка, встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу має для неї істотне значення, оскільки підтверджує її статус члена сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця. Це надасть їй право на отримання належних виплат відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України №884 від 30.11.2016 року та №168 від 28.02.2022, а також дозволить брати участь у заходах, пов`язаних із встановленням місцезнаходження або пошуками її цивільного чоловіка ОСОБА_4 , взаємодіяти з військовими структурами, слідчими органами та відповідними комісіями, як член сім`ї зниклого безвісти.
У Законі України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» від 12.07.2018 № 2505-VIII (далі - Закон №2505) термін «близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин» вживаються в такому значенні: чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 6 Закону №2505 близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місце перебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме). Реалізація права, передбаченого частиною першою цієї статті, відбувається шляхом подання заяви про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, та отримання достовірної інформації про хід та результати проведення її розшуку в порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України. Органи державної влади, уповноважені на здійснення обліку та/або розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, зобов`язані надавати інформацію про хід та результати їх розшуку в порядку, встановленому цим Законом, близьким родичам та членам сім`ї таких осіб. Члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.
Положеннями пункту 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення.
Військовослужбовець має право скласти у письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок захоплення його в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти про виплату належного йому грошового забезпечення особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону).
У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.
У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці четвертому цього пункту, грошове забезпечення виплачується повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законним представником яких є військовослужбовець. Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 20 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігаються передбачені законом інші види забезпечення.
Згідно пункту 6 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884, виплата грошового забезпечення здійснюється: особам, визначеним в особистому розпорядженні на випадок полону, відповідно до зазначеного розміру частки у відсотках після здійснення встановлених законом відрахувань. У разі відсутності в особистому розпорядженні на випадок полону стовідсоткового розподілу грошового забезпечення нерозподілена частка грошового забезпечення зберігається за військовослужбовцями; у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону - рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань) - дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовців аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови, що ці права не були поновлені); у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці третьому цього пункту, - рівними частками, в загальній сумі 20 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань), - повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці.
Отже, виходячи із вказаних положень діючого законодавства, встановлення факту проживання позивачки однією сім`єю з військовослужбовцем, який зник безвісти, не дає позивачці права на отримання грошового забезпечення цього військовослужбовця.
Таким чином, судом з`ясовано, що встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 не спричинить для позивача юридичних наслідків, з метою отримання яких вона звернулася до суду, тобто не призведе до набуття нею права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом у зв`язку з чим дана вимога задоволенню не підлягає.
Суд не бере до уваги доводи позивачки про те, що встановлення зазначеного факту надасть їй можливість брати участь у заходах, пов`язаних із встановленням місцезнаходження або розшуком її цивільного чоловіка ОСОБА_4 , взаємодіяти з військовими формуваннями, правоохоронними органами та відповідними комісіями як члену сім`ї особи, зниклої безвісти, оскільки позивачкою не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона зверталася до відповідних органів та отримала відмову у вчиненні відповідних дій.
Щодо встановлення факту перебування позивачки на утриманні у ОСОБА_4 , суд зазначає наступне.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин) право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.
Згідно з ч.4 ст.30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» непрацездатними членами сім`ї вважаються: а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків; б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України" Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю; в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю. г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати; д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.
Стаття 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вказує, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Тлумачення положень ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.ст. 30,31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" дає підстави для висновку, що право на виплату одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). При цьому утриманцями можуть бути непрацездатні члени сім`ї, зокрема, діти, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.
Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи та досліджених судом доказів, позивачка не відноситься до непрацездатних членів сім`ї, коло яких, визначено ч.4 ст.30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Як вказала в судовому засідання позивачка в період з 2022 року по 2024 рік була оформлена ФОП та сплачувала податки, що знайшло своє підтвердження в долучених до матеріалів справи доводами Форми ОК-5 та Форми ОК-7, а також відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків.
Окрім того встановлено, що на момент зникнення ОСОБА_4 позивачка була працевлаштованою особою, отримувала заробітну плату. 
З огляду на викладене, суд не приймає до уваги надану представником позивача виписку по картці ОСОБА_1 з банківського рахунку в AT «Універсал Банк» про перерахування грошових коштів ОСОБА_18 , оскільки надані ним кошти не були єдиним джерелом доходу позивачки та засобом для існування.
У зв`язку із чим відсутні підстави вважати позивачку утриманцем загиблого військовослужбовця, відповідно до ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому позовна вимога про встановити факту перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
Таким чином, на переконання суду відсутні підстави для встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а також факту перебування позивачки на утриманні ОСОБА_4 на момент коли він зник безвісти.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, підстави для стягнення судового збору з відповідачки відсутні.
Керуючись ст.ст.11, 12, 13, 78, 79, 89, 264, 265, 315, 352, 354 ЦПК України, суд, 
У Х В А Л И В:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні відмовити.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 12.06.2026.
Інформація про учасників судового процесу:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована: АДРЕСА_6 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Військова частина НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_7 ЄДРПОУ: НОМЕР_6 .
Головуючий суддя В.М. Носач