Унікальний номер справи 357/21314/25
Номер апеляційного провадження 33/824/2348/2026
Суддя суду першої інстанції О. П. Шовкопляс
Суддя у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач

Постанова
Іменем України

23 квітня 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д., розглянув у судовому засіданні в залі суду в місті Києві, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником Чередніченко Віталіною Анатоліївною, на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2026 року про притягнення 

ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
громадянки України, РНКОПП НОМЕР_1 , 
адреса місця проживання: 

АДРЕСА_1 

до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2026 року ОСОБА_1  визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 850 грн 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 665 грн 60 коп.
Судом встановлено, що 14.12.2025 о 11 годині 00 хвилин, за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Черка, по вулиці Дружби 2, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Vivaro, державний номерний знак НОМЕР_2 , не обрала безпечну швидкість руху, не врахувала дорожню обстановки, та погодніх умов, при виникненні небезпеки не вжила заходів аж до повної зупинки транспортного засобу, не дотрималась безпечної дистанції, в результаті чого скоїла зіткнення з транспортним засобом Ford Fusion, державний номерний знак НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушила п. 2.3б., п. 12.1, п. 1.5, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124КУпАП.
Не погоджуючись з постановою судді,  ОСОБА_1 через свого захисника Чередніченко В. А. подала апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки під час розгляду даної справи суд неповно з`ясував усі фактичні обставини, не дослідив і не дав належної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються належними і допустимими доказами.
Апелянт зазначила, що суддею не взято до уваги допущені працівниками поліції порушення під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, а саме невстановлення гальмівного шляху автомобіля, не зазначено довжину слідів, не вчинено дій спрямованих на визначення можливості швидкості з якою рухалася водій ОСОБА_1 , хоча у протоколі вказано, що водій не обрала безпечної швидкості. Суддею не враховано, що ОСОБА_1 рухалася з максимально безпечною швидкістю та через ожеледицю і засніжене дорожнє покриття повністю зупинити транспортний засіб було неможливо, його занесло на дорозі.
Крім того вказано, що працівниками поліції не долучено фото та відеофіксація місця ДТП та, зокрема, ділянки проїздної частини, де відбулося зіткнення, при цьому в протоколі в п. 10 міститься посилання на технічний засіб відеозапису, а саме БК Моторола 476042, 476468. 
Звернуто увагу на те, що в схемі ДТП до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення вказано, що учасником ДТП є ОСОБА_2 , а протокол складено стосовно ОСОБА_1 .
Сторона захисту вказує на те, що за наведених обставин ОСОБА_1 не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності та не може бути піддано заходу впливу.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Чередніченко В. А. підтримала апеляційну скаргу, просить її задовольнити на підставі викладених доводів. 
Переглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, дослідивши зібрані по справі докази апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Так, стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до вимог статей 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно дост. 294 КУпАПапеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Розділом 2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року за №1306 передбачено обов`язки водіїв транспортних засобів.
Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Так, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.
Зазначена норма є бланкетною і при встановленні винуватості особи необхідно встановити пункт ПДР, який порушено водієм і який, окрім того, перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із останнім.
Склад правопорушення, за який передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП, передбачає наявність трьох елементів об`єктивної сторони (протиправне діяння): 1) порушення правил дорожнього руху, 2) наслідки у вигляді, зокрема, пошкодження транспортних засобів, 3) наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням Правил дорожнього рухута наслідками. 
Таким чином, настання наслідків дорожньо-транспортної пригоди у вигляді пошкодження транспортних засобів мають бути обумовлені саме порушенням певним учасником дорожнього рухуПравил дорожнього руху, тобто має бути наявний прямий чи опосередкований причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками.
Характеризуючою ознакою дорожньо-транспортної пригоди є те, що при зіткненні двох або більше транспортних засобів, порушення ПДР може бути допущено усіма його учасниками, але у причинно-наслідковому зв`язку із пригодою можуть бути порушення одного із водіїв.
Причинно-наслідковий зв`язок між пригодою та порушенням ПДР встановлюється у кожному конкретному випадку на підставі повного і всебічного дослідження доказів зібраних працівниками поліції та наданих учасниками.
Тобто тільки ті порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків, а отже перебувають із ними у причинному зв`язку.
Відповідно до п. 1.5. Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Пункт 2.3 б Правил дорожнього руху передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до пункту 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно пункту 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Вказаних вимог ПДР ОСОБА_1 дотримано не було, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди, за що передбачена відповідальність, встановлена ст.124 КУпАП.
Встановлені суддеюобставини, за яких відбулася ДТП, розташування транспортних засобів після їх зіткнення відносно один до одного та елементів проїзної частини дороги, характер механічних пошкоджень автомобілів та їх локалізація повністю узгоджуються із встановленими судом даними розвитку подій та настання ДТП.
Висновок судді першої інстанції про порушення ПДР та вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суддею надано належну оцінку, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №540478 від 14.12.2025, схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, де зафіксовано розташування транспортних засобів на місці ДТП, локалізація та вид механічних пошкоджень, які отримали транспортні засоби; письмовим поясненням учасників ДТП, які були надані на місці пригоди.
Матеріалами справи підтверджується факт дорожньо-транспортної пригоди за участю водія Opel Vivaro, державний номерний знак НОМЕР_2  ОСОБА_1 та водія «Ford Fusion, державний номерний знак НОМЕР_3 ,  ОСОБА_3 , та наявність механічних ушкоджень транспортних засобів, що по суті в апеляційній скарзі не оспорюється.
У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 , що перебувало у причинному зв`язку із наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди, а також про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на законних підставах наклав на водія стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.
Показання потерпілого повністю підтверджуються: протоколом по адміністративне правопорушення; схемою місця ДТП; фототаблицями з місця ДТП.
На схемі до протоколу також зафіксовано місто зіткнення транспортних засобів, стан дорожнього покриття та механічні ушкодження, які отримали автомобілі, а також місцевість на якій відбулась ДТП,
Зібрані у справі докази є належними та допустимими, відповідають фактичним обставинам справи, встановленими у судовому засіданні і повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Наведені правила дорожнього руху покладають на водія безпосередній обов`язок керування транспортним засобом та врахування дорожній обстановці у такий спосіб, щоб запобігти ДТП.
Такими діями, зокрема можуть бути рух на мінімальній швидкості, або взагалі відмова від пересування, оскільки навіть вжиття дорожніми службами заходів щодо обробки дорожнього покриття не забезпечить безпеки у суворих погодних умовах.
Дорожня обстановка - це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, а саме пора року, період доби, атмосферні явища, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості руху та прийомів керування транспортним засобом.
З огляду на викладене, враховуючи зміст зазначених вище положень Правил дорожнього руху, що саме на водієві лежить обов`язок щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, який під час керування транспортним засобом повинен враховувати дорожню обстановку, в тому числі пору року, атмосферні явища, стан поверхні проїзної частини і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, як в даному випадку, в умовах ожеледиці та незадовільного стану дорожнього покриття, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 під час вибору в установлених межах не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку і стан дорожнього покриття, у зв`язку з чим не змогла постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, що призвело до ДТП.
Таким чином доводи апеляційної скарги, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, оскільки на дорозі була ожеледиця, та дорожнє покриття не було належним чином оброблено відповідними дорожніми службами, є неспроможними з підстав, викладених вище.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.
Суддею першої інстанції були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
У своїх судових рішеннях ЄСПЛ неодноразово вказував на те, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачена, позбавляючи статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Європейської конвенції з прав людини.
Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, у зв`язку з чим її слід залишити без задоволення, а постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2026 року залишити без змін як законну та обґрунтовану.
Підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану захисником Чередніченко Віталіною Анатоліївною, залишити без задоволення.
Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2026 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя  Л. Д. Поливач