ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/1578/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 (далі - позивач), звернулась в суд з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 22.02.2021 року № Ф-97892-56;
- здійснити розподіл судових витрат. 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що вимога сформована та направлена контролюючим органом з порушенням вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Інструкції, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015. 
Зокрема, на думку позивача, вимогу складено за формою, яка на момент її винесення вже не була чинною, а до органу державної виконавчої служби направлено неузгоджену вимогу без позначки «У», передбаченої Інструкцією № 449. 
Крім того, позивач стверджує, що контролюючим органом не дотримано встановленого порядку надсилання вимоги, оскільки її не було направлено платнику протягом трьох робочих днів з дня винесення, а також надіслано не за належною податковою адресою позивача, оскільки у поштових реквізитах був зазначений неправильний поштовий індекс. 
2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Заперечуючи проти позову зазначив, що позивач з 15.11.2006 перебував на обліку як фізична особа-підприємець та був платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
У зв`язку з несплатою єдиного внеску за період 2017–2020 років у позивача утворилася заборгованість (недоїмка) у сумі 37 788,74 грн, яка була нарахована відповідно до вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на підставі даних інформаційних систем контролюючого органу. 
Звертав увагу суду на те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-97892-56 від 22.02.2021 сформована відповідно до вимог Закону № 2464-VI та Інструкції № 449, є виконавчим документом та ґрунтується на наявній у позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску. 
На думку відповідача, доводи позивача щодо порушення строків направлення вимоги є безпідставними, оскільки триденний строк, передбачений Інструкцією № 449, застосовується лише до вимог, винесених за результатами документальних перевірок. 
Відповідач також зазначив, що спірна вимога була направлена рекомендованим листом на податкову адресу позивача, яка містилась в облікових даних контролюючого органу. Лист повернувся з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», а тому відповідно до положень Податкового кодексу України вимога вважається належним чином врученою платнику податків. 
Оскільки вимога не була виконана та не була оскаржена у встановленому законом порядку, вона набула статусу узгодженої та була передана до органу державної виконавчої служби для примусового виконання. 
Відповідач вважає, що спірна вимога прийнята правомірно, у межах наданих законом повноважень та з дотриманням встановленої процедури, а тому підстави для її скасування відсутні.
3. Позивачем подано до суду відповідь на відзив в обґрунтування якої наведені переважно подібні аргументи, які викладені в позовній заяві.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ. 
1. Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.
1. ОСОБА_2 з 15.11.2006 перебувала на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Чернівецькій області як фізична особа-підприємець. Згідно відомостей наявних в матеріалах справи, станом на 10.02.2025 підприємницьку діяльність припинено, однак з обліку платників податків позивача не знято.
2. Відповідно до облікових даних контролюючого органу позивач у період 2017–2020 років був платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Згідно інтегрованої картки платника податків вбачається про те, що станом на 31.01.2021 за позивачем обліковувалася заборгованість (недоїмка) зі сплати єдиного внеску в сумі 37 788,74 грн.
3. 22.02.2021 Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-97892-56 на суму 37 788,74 грн. З матеріалів справи також вбачається, що зазначену вимогу контролюючий орган направив рекомендованим поштовим відправленням на податкову адресу позивача. Поштове відправлення повернулося до податкового органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання» 05.04.2021.
4.Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-97892-56 пред`явлено до примусового виконання, на підставі чого відкрито виконавче провадження № 66320127, яке перебуває на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
5. 25.02.2025 позивач звернулася до Державної податкової служби України зі скаргою на зазначену вимогу. 
6. За результатами розгляду скарги ДПС України прийнято рішення від 17.03.2025 № 7449/6/99-00-06-02-01-06 про залишення скарги без розгляду, яке позивач отримав 22.03.2025.
ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.
1. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. 
Згідно з п.п.41.1.1. Податкового Кодексу України податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) є контролюючими органами щодо дотримання законодавства з питань оподаткування, законодавства з питань сплати єдиного внеску.
2. Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України від 08.07.2010р. № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», (далі - Закон №° 2464), Інструкцією про порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015р. № 449, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 р. за № 508/26953, зі змінами та доповненнями (далі - Інструкція №° 449).
Згідно з п.4 ч.1 ст. 4 Закону України № 2464-VI фізичні особи - підприємці є платниками єдиного внеску.
2. Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 15.11.2006 року перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Чернівецькій області. З 10.02.2025 року стан платника «11» - припинено, але не знято з обліку.
З огляду на зазначене позивач був платником ЄСВ з 15.11.2006 до 10.02.2025.
3. Законом України № 1774-VIII від 06.12.2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів» внесено зміни до п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зокрема щодо обов`язку сплати ЄСВ фізичними особами-підприємцями з 01.01.2017 року.
Згідно з абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок, для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 вказаного Закону єдиний внесок для платників, зазначених у ст. 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної ст. 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.
Разом з тим, абз. 2 п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-УІ передбачено, у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону № 2464-VI мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.
4. Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує висновки Верховного Суду в справі № 440/2149/19 від 04.12.2019 року, відповідно до якого особа, яка зареєстрована як фізична особа - підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником.
У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску - ч.5 ст.8. Законом України від 21 грудня 2016 р. № 1801 -VIII «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01 січня 2017 року встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 3200,00 грн на місяць, а отже мінімальний розмір єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування складає 704,00 грн на місяць (3200,00 грн*22%). З огляду на зазначене загальна сума єдиного внеску за 2017 рік становить 8448,00 грн (704,00 грн* 12).
5. Законом України від 07 грудня 2017 р. № 2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 01 січня 2018 року встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 3723, 00 грн на місяць, а отже мінімальний розмір єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування складає 819,06 грн на місяць (3723,00 грн*22%), загальна сума єдиного внеску за 2018 рік становить 9828,72 грн (819,06 грн* 12).
Законом України від 23 листопада 2018 р. № 2629-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01 січня 2019 року встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 4173, 00 грн на місяць, а отже мінімальний розмір єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування складає 918,06 грн на місяць (4173,00 грн*22%). Загальна сума єдиного внеску за 2019 рік становить 11016,72 грн (918,06 грн* 12).
Законом України від 14 листопада 2019 р. № 294 - IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 року по 31.08.2020 р. встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 4723,00 грн на місяць, а отже мінімальний розмір єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в цей період складає 1039,06 грн на місяць (4723,00 грн*22%), з 01.09.2020 р. - розмір мінімальної заробітної плати становить -5000, 00 грн, мінімальний розмір єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 01.09.2020 р. складає 1100,00 грн на місяць (5000,00 грн*22%). Враховуючи те, що абз. першим пункту 910 розділу VIII Закону № 2464-VІ (із змінами) передбачено тимчасове звільнення від нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску осіб, зазначених у пунктах 4, 5 та 5 ч.1 ст. 4 цього Закону, в частині сум, що підлягають нарахуванню, обчисленню та сплаті такими особами за періоди з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2020 року за себе, нарахована сума єдиного внеску за 12 місяців 2020 р. становить 9595,30 грн (1039,06 грн*5+1100 грн*4).
Як свідчать матеріали справи, нарахування ЄСВ позивачу проведено наступним чином: 09.02.2018 р. нараховано 8448,00 грн за 2017 рік (704,00 грн* 12); 19.04.2018 р. нараховано 2457,18 грн за І квартал 2018 р. (819,06 грн*3); 19.07.2018 р. нараховано 2457,18 грн за II квартал 2018 р. (819,06 грн*3); 19.10.2018 р. нараховано 2457,18 грн за III квартал 2018 р. (819,06 грн*3); 21.01.2019 р. нараховано 2457,18 грн. за IV квартал 2018 р. ((819,06 грн*3); 19.04.2019 р. нараховано 2754,18 грн за І квартал 2019 р. (918,06 грн*3) 19.07.2019 р. нараховано 2754,18 грн за II квартал 2019 р. (918,06 грн*3); 19.10.2019 р. нараховано 2754,18 грн за III квартал 2020 р. (918,06 грн*3); 21.01.2020 р. нараховано 2754,18 грн за IV квартал 2020 р. ((918,06 грн*3); 19.04.2020 р. нараховано 2078,12 грн. за І квартал 2020 р. (1039,06 грн.*2) 20.07.2020 р. нараховано 1039,06 грн за II квартал 2020 р. (1039,06 грн*1); 19.10.2020 р. нараховано 3178,12 грн за III квартал 2020 р. (1039,06 грн*2 + 1100*1); 19.01.2021 р. нараховано 2200,00 грн за IV квартал 2020 р. (1100,00 грн*2).
Відповідно до абз.3 ч. 8 ст. 9 Закону України № 2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5 1 ч.1 ст. 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Отже, внаслідок несплати єдиного соціального внеску за вказаний період у встановлені строки станом на 31 січня 2021 року у позивача утворилася заборгованість на загальну суму 37788,74 грн.
6. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених Законом № 2464, є недоїмкою.
Згідно з ч.11 ст.9 у разі несвоєчасної або не в повному сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.
7. Пунктом 1 Інструкції від 20.04.2015 № 449 визначено, що до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовують заходи випливу та стягнення.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.13 Закону України № 2464 податкові органи мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.
Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (ч. 3 ст. 25 Закону № 2464).
Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується (ч. 16 ст. 25 Закону №2464).
Відповідно до п.3 розділу VI Інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС (далі - ІКС) на суму боргу, що перевищує 10 гривень.
Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом (абз. 5 ч. 4 статті 25 Закону № 2464-VI ).
Згідно з п.4 Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується, в тому числі, на підставі облікових даних з ІКС за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції для платника - фізичної особи.
Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) надсилається податковим органом платнику єдиного внеску в паперовій та/або електронній формі.
8. Разом з тим, сформована вимога про сплату боргу (недоїмки), що підлягає надсиланню у паперовій формі, у день її формування в ІКС друкується у двох примірниках, підписується керівником, скріплюється печаткою податкового органу та один примірник надсилається (вручається) платнику єдиного внеску, другий долучається до справи платника.
9. Таким чином, суд відхиляє аргументи позивача про те, що вимога про сплату боргу надіслана податковим органом не протягом 3-х робочих днів, як безпідставні, оскільки імперативне правило про надіслання вимоги у вказаний строк передбачено для вимог про сплату боргу (недоїмки), що прийняті за результатами документальних перевірок, відповідно до абз. 2 п.3 розділу VI Інструкції № 449.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) у паперовій формі вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу місця проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.
Вказаний порядок надіслання (вручення) вимоги про сплату боргу (недоїмки) узгоджується з приписами п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України, що визначає порядок листування платників податків та контролюючих органів.
Разом з тим, згідно з положеннями абз.2 п.42.5 ст.42 Податкового кодексу України у разі, якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причини, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
У свою чергу, п.45.1 ст.45 Податкового кодексу України визначає, що місце проживання фізичної особи, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі є податковою адресою платника податків-фізичної особи. Платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Та згідно з п.п.16.1.11 п.16.1 ст.16 ПКУ платник податків зобов`язаний повідомляти контролюючі органи про зміну місця проживання фізичної особи-підприємця.
10. Згідно облікових даних позивача як платника податків адресою місця його проживання є: АДРЕСА_1 .
Отже, враховуючи факт наявності заборгованості та з огляду на зазначені вище норми законодавства, Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області 22 лютого 2021 року сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-97892-56, яку надіслано на податкову адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Рекомендований лист повернуто до контролюючого органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання» 05.04.2021 року. Відтак, вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається такою, що належним чином вручена платнику.
11. Водночас, доводи позивача про неналежне вручення вимоги суд вважає безпідставними, оскільки відповідачем дотримано встановлений законом порядок її направлення на податкову адресу платника податків.
Також, суд відхиляє посилання позивача на невірне зазначення поштового індексу у вимозі, оскільки сама по собі така обставина не свідчить про протиправність спірної вимоги та не спростовує факту її направлення контролюючим органом за адресою, що містилась в його облікових даних. Крім того, позивачем не надано доказів того, що саме зазначена обставина стала причиною невручення поштового відправлення.
12. Суд вважає, необґрунтованими доводи позивача щодо форми вимоги та відсутності в її номері літери «У». При цьому, суд враховує, що позивач не довів, яким чином зазначені обставини вплинули на зміст спірної вимоги, визначення суми недоїмки чи реалізацію прав останнього, як платника єдиного внеску. 
Водночас сам факт можливих формальних недоліків оформлення документа не свідчить про його протиправність за наявності підтвердженої законом підстави для його прийняття. 
13.Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску або свідчили про протиправність формування та направлення вимоги від 22.02.2021 № Ф-97892-56. 
14. Проаналізувавши наведе вище в сукупності, суд дійшов висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-97892-56 від 22.02.2021 прийнята Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені законом, а тому підстави для визнання її протиправною та скасування відсутні.
15. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. 90 КАС України).
16. Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що обґрунтування на які посилається позивач, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи відповідача, а тому відсутні підстави для задоволення позову.
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
2. Враховуючи те, що в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат в частині стягнення з суб`єкта владних повноважень судового збору. 
Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд- 

В И Р І Ш И В:
1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, про визнання протиправною та скасування вимоги - відмовити повністю. 
2. Розподіл судових витрат не здійснюється. 

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Повне найменування учасників процесу:
Позивач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП: НОМЕР_1 );
Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200 А, м. Чернівці, 58013, код ЄДРПОУ: 44057187).

Суддя О.В. Боднарюк