Компаніївський районний суд Кіровоградської області 
Справа № 385/1770/25 
Провадження № 2/391/308/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2026р.	селище Компаніївка	

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді - Козюменської В.В.,
при секретарі - Рогожкіній І.Ю.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Компаніївка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю ФК «ГЕЛЕКСІ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 25 525 грн.
В обґрунтування позову вказав, що 20.08.2019 року між ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 97800, відповідно до умов якого відповідач отримав 5000 грн. зі сплатою процентів та комісії за користування кредитом. Кредитний договір Відповідач та Кредитодавець уклали у вигляді електронного документа у відповідності до ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст. 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідач свої зобов`язання, які встановленні кредитним договором, не виконав, у зв`язку із чим у відповідача утворилася заборгованість за кредитом, яку відповідач добровільно не повертає та яка, станом на дату подання позову (31.10.2025 року), становить 25 525 грн., з них: 5000 грн. – заборгованість за позикою, 20 525 грн – заборгованість по процентам та комісії за користування позикою. Також позивач просить стягнути судовий збір в сумі 2423 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн.
Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 04.11.2025 р. цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики передано за підсудністю до Компніївського районного суду Кіровоградської області.
Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25.12.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб (а.с.31).
Заочним рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 23.02.2026 р. позовні вимоги Позивача було задоволено.
06.04.2026 року ухвалою суду прийнято до провадження заяву відповідача про перегляд заочного рішення у цивільній справі за вищезазначеним позовом, заочне рішення від 23.02.2026 р. скасовано та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. (а.с.64). 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, клопотав судовий розгляд в даній справі проводити за відсутності представника позивача, просив позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 , його представник адвокат Євладенко Л.С. надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в задоволенні позовних вимог просили відмовити, посилаючись на наступне. Згідно матеріалів справи, строк повернення позики – 18.09.2019 р. Позовна заява подана у жовтні 2025 р., що значно перевищує 3-річний строк позовної давності (ст. 257 ЦК України). Оскільки позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони, відсутність відповідача позбавила можливості зробити таку заяву, що призвело до ухвалення відповідного заочного рішення. Обставини щодо спливу позовної давності підтверджується матеріалами справи. У зв`язку з викладеним, просили суд застосувати норми ст. 261,267 ЦК України, зокрема щодо перебігу позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами, зважаючи на підстави пропуску відповідачем строку позовної давності для звернення до суду із зазначеними вимогами.
Відповідно до положень ст. 256,257 ЦК України позовна давність – це строк у межах якого особа може звернутись до суду з вимогами про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю 3 роки. 
Відповідач та його представник вважають, що на момент звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором позики, укладеним між відповідачем та ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» є 18.09.2022 р., посилаючись на п.п.1.1.5 п.1, де вказано, що строк повернення позики – 18.09.2019 р.
Враховуючи зазначене, відповідач та його представник просять застосувати строки позовної давності та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.40-43,70).
У зв`язку з викладеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
20.08.2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» укладено Договір позики № 97800 у формі електронного документа, який підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору, позикодавець надає позичальнику позику в сумі 5000 грн., а позичальник зобов`язується повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов договору, в національній грошовій одиниці України – гривні.
Пунктами 1.1.2 договору передбачено, що плата за користування позикою у вигляді: процентів - складає 0,3 % в день від поточного залишку позики, комісії - 1.4 % в день від початкового розміру позики відповідно пп. 1.1.1 Договору. Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою (п.1.1.3). Нарахування комісії здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою (п.1.1.4). Строк повернення позики 18.09.2019 року (п.1.1.5).
Кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково шляхом зарахування відповідної суми на банківський рахунок позичальника (п. 1.2). Строк дії договору – до повного виконання позичальником зобов`язань за договором (п.2.1). 
До договору позики наявний графік платежів, в якому зазначено дату та суму повернення позики – 18.09.2019 р. в сумі 7465 грн., а також паспорт позики, в якому вказані основні умови надання грошей у позику (а.с.7-10). 
Згідно до листа ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛАЄНС» від 01.09.2025 р., ТОВ повідомляє, що між ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» та ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» було укладено договір про надання послуг з переказу грошових коштів №04/08-17 від 04.08.2017 р., та згідно цього договору 20.08.2019 р. було успішно перераховано кошти від ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ»» на суму 5000 грн. отримувачу – ОСОБА_1 на банківську картку: НОМЕР_1 . (а.с. 11-13).
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 97800 від 20.08.2019 р. сума заборгованості Відповідача становить 25 525 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5000 грн. – заборгованість за позикою, 20 525 грн. – заборгованість по процентам та комісії за користування позикою. (а.с.14-15).
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України (ред., яка діяла на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно із статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У частинах 1 та 2 статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини 1 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина 1 статті 642 ЦК України).
З наданих суду доказів вбачається щодо укладення між ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та ОСОБА_1 договору позики № 97800 від 20.08.2019 року, згідно якого, сторони погодили всі істотні умови договору, в тому числі, розмір кредиту, строк кредитування, розмір відсотків та комісії, порядок їх нарахування та сплати. Як вбачається з заяви, наданої відповідачем про перегляд заочного рішення, ОСОБА_1 не заперечує укладення ним договору позики та отримання кредитних коштів. 
Таким чином, підписавши договір позики, позичальник погодився з усіма його умовами, зокрема, й щодо сплати процентів та комісій, розмір яких визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору. Відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із товариством, якщо вважав встановлений розмір відсотків та комісій за користування коштами несправедливим. Натомість Відповідач погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору позики. Зазначений договір, або окремі його положення недійсними не визнано, отже умови договору, є обов`язковими для виконання позичальником.
З матеріалів справи вбачається, що позичальник виконав покладені на нього зобов`язання, а саме надав відповідачеві позику в сумі 5000,00 грн.
Згідно Договору №97800 кредит повинен був повернутий одноразово до 18.09.2019 р. в сумі 7465,0 грн. Як свідчать матеріали справи, відповідачем зазначений обов`язок щодо повернення кредитних коштів не виконано. 
Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення суми кредиту, нарахований відсотків та комісій в передбачені Договором строки, утворилась заборгованість за договором позики на загальну суму 25 525 грн. 
Щодо застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 19 ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану (цей пункт виключено на підставі Закону № 4434-IX від 14.05.2025, який набрав законної сили 04.09.2025 р.).
Враховуючи введення в Україні військового стану, строки позовної давності були зупинені (до 03.09.2025 р. включно), позивач звернувся до суду 31.10.2025 р., у зв`язку з чим клопотання відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню.
У зв`язку з викладеним, суд вважає доведеним наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ»» заборгованості на загальну суму 25 525 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збору розмірі 2422, 40 гривень.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України.
Представником позивача надані документи на підтвердження оплати професійних послуг адвоката надано: Договір про надання правової допомоги від 09.07.2025 року, укладеного з адвокатом Рудзей Ю.В.; Акт наданих послуг правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 09.07.2025 року, згідно якого адвокатом Рудзей Ю.В. надало позивачу послуги з надання правової допомоги на загальну вартість 5000,00 грн. (а.с16-17).
Тому суд вважає, що з відповідача на користь ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» підлягають стягненню також понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. 526, 610, 611, 612, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ», заборгованість за договором позики в сумі 25 525 грн.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» сплачений судовий збір в сумі в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники за справою:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ», за реквізитами: ЄДРПОУ 41229318, адреса: 01054, м. Київ, вул. В`ячеслава Липинського, 10/1, ЄДРПОУ: 41229318.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя        В.В. Козюменська