УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2026 року
м. Київ
справа № 592/1108/26
провадження № 51-2332 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючої  ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 10 березня 2026 року, 
установив:
Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ухвалою від 28 січня 2026 року залишив без задоволення скаргу ОСОБА_4 щодо скасування постанови дізнавача СД Сумського РУП ГУНП в Сумській області від 25 грудня 2025 року про закриття кримінального провадження № 12025205520001361 від 12 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК.
Сумський апеляційний суд ухвалою від 10 березня 2026 рокувідмовив представнику заявника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 січня 2026 року. Повернув представнику заявника ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 його апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу Сумського апеляційного суду від 10 березня 2026 року скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Мотивуючи подану касаційну скаргу, захисник зазначає про те, що:
- 23 січня 2026 року ОСОБА_4 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми зі скаргою на постанову дізнавача СД Сумського РУП ГУНП в Сумській області від 25 грудня 2025 року про закриття кримінального провадження № 12025205520001361. У скарзі заявником зазначалося, що копію постанови про закриття він отримав 16 січня 2026 року, а тому скарга подана в межах десятиденного строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Ухвалою слідчого судді від 28 січня 2026 року скаргу залишено без задоволення, при цьому слідчий суддя зазначив, що до скарги не додано доказів отримання постанови саме 16 січня 2026 року, однак питання щодо повернення скарги у зв`язку з пропуском строку або залишення її без розгляду, не вирішувалося;
- не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представником заявника була подана апеляційна скарга, в якій окремо зверталась увага на те, що слідчий суддя не встановив факту пропуску строку, не повернув скаргу та не залишив її без розгляду, проте водночас фактично відмовив у її задоволенні, не надавши належної оцінки питанням дотримання процесуальних строків. Зазначений довід був одним з ключових доводів апеляційної скарги, однак апеляційний суд взагалі не надав йому жодної оцінки;
- апеляційний суд не зазначив, чи погоджується він з висновками слідчого судді щодо застосування положень ст. 304 КПК, не зазначив, чи мав слідчий суддя право залишати скаргу без задоволення за таких обставин, не навів жодного мотиву відхилення відповідного доводу сторони захисту;
- суд апеляційної інстанції також неповно дослідив обставини, наведені в клопотанні про поновлення строку, а саме тому, що після отримання ухвали слідчого судді ОСОБА_4 звернувся до системи безоплатної вторинної правничої допомоги для забезпечення представництва своїх інтересів, і 09 лютого 2026 року Східним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги видано доручення адвокату ОСОБА_5 для представництва інтересів заявника, який після отримання доручення зустрічався із заявником, збирав необхідні документи та готував апеляційну скаргу. Також у клопотанні зазначалося про системні відключення електроенергії та повітряні тривоги, що ускладнювало підготовку процесуальних документів. Апеляційний суд зазначив, що апеляційну скаргу було подано 23 лютого 2026 року, тобто після отримання адвокатом доручення від 09 лютого 2026 року, однак не навів жодного мотиву, чому саме цей проміжок часу свідчить про відсутність поважних причин. Суд не встановив який строк був необхідний для зустрічі адвоката з клієнтом, не встановив який строк був необхідний для ознайомлення з матеріалами та підготовки апеляційної скарги, не встановив жодних обставин, які б свідчили про недобросовісність заявника або його представника.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додану до неї копію судового рішення, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до частини 2 статті 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
З огляду на зазначене, доводи касаційної скарги щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 січня 2026 року не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.
В той же час ухвала суду апеляційної інстанції є предметом перегляду суду касаційної інстанції, як така, що могла перешкодити кримінальному провадженню.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
При цьому ч. 1 ст. 117 КПК встановлено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо він пропущений із поважних причин.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які об`єктивно є непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Як убачається з оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, яка долучена до касаційної скарги, не погоджуючись із рішенням слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 січня 2026 року, представник заявника ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження зазначеного рішення місцевого суду.
Обґрунтовуючи своє клопотання про поновлення вказаного процесуального строку, представник заявника зазначав про те, що після отримання ухвали суду ОСОБА_4 звернувся до центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги для представництва його інтересів у суді. 09 лютого 2026 року Східний міжрегіональний центр з надання БВПД видав доручення адвокату для надання ОСОБА_4 правової допомоги у цій справі. Адвокат зустрічався з клієнтом та збирав необхідні документи для підготовки скарги, що потребувало часу. Пропуск строку на подання скарги, на думку представника, був зумовлений об`єктивними та незалежними від нього обставинами, а саме значною завантаженістю захисника в інших кримінальних і цивільних провадженнях, а також системними відключеннями електроенергії та частими повітряними тривогами, що унеможливлювало своєчасну підготовку документів.
Розглянувши вказане клопотання захисника ОСОБА_5 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення представнику заявника ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 січня 2026 року.
При цьому колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначила про те, що заявник ОСОБА_4 був присутній у судовому засіданні 28 січня 2026 року та після оголошення ухвали отримав її копію того ж дня, що підтверджувалося його розпискою.
Крім того, апеляційний суд у своєму рішенні звернув увагу на те, що згідно з дорученням від 09 лютого 2026 року № 5-18-2026-000156 Східний міжрегіональний центр з надання БВПД призначив адвоката ОСОБА_5 для представництва інтересів ОСОБА_4 у справі № 592/1108/26, однак апеляційну скаргу представник подав до канцелярії Сумського апеляційного суду лише 23 лютого 2026 року, тобто із значним пропуском строку як з дня оголошення ухвали, так і з моменту отримання ним доручення на надання правової допомоги.
Надаючи оцінку доводам касаційної скарги, Суд ураховує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку.
Так, про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, в тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Зважаючи на наведене вище, з урахуванням положень п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК та доводів клопотання захисника ОСОБА_5 про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження, які аналогічні доводам його касаційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що апеляційна скарга захисника відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК підлягає поверненню, оскільки апеляційну скаргу представник подав до канцелярії Сумського апеляційного суду лише 23 лютого 2026 року, тобто зі значним пропуском строку, як з дня оголошення ухвали, так і з моменту отримання ним доручення на надання правової допомоги та цим судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність пропуску зазначеного строку та наявність обґрунтованих підстав для поновлення пропущеного строку. 
Касаційна скарга також не містить таких доводів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Таке рішення суду апеляційної інстанції в цілому є законним та обґрунтованим.
Водночас, що стосується доводів касаційної скарги про те, що судом апеляційної інстанції не було надано оцінки доводам апеляційної скарги, то Суд зауважує про те, що оскільки апеляційним судом у порядку, передбаченому КПК, не було встановлено підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, то відповідно у цього суду і не було процесуальних підстав для розгляду апеляційної скарги по суті. 
Тому доводи касаційної скарги захисника в цій частині є такими, що не ґрунтуються на положеннях КПК.
Таким чином, підстав уважати рішення апеляційного суду незаконним чи необґрунтованим у Суду немає, як і підстав для задоволення касаційної скарги захисника ОСОБА_5 .
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 10 березня 2026 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3