Справа № 390/441/26
Провадження № 2/390/319/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
( заочне)
"20" травня 2026 р.Кропивницький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді Квітки О.О.,
за участю секретаря - Петренко В.Р.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Кропивницький цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Представник ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 537696-КС-003 про надання кредиту від 08.09.2025 в розмірі 43 800 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту — 17 000 грн; суми прострочених платежів по процентах — 16 660, 00 грн, за комісією – 1 640 грн, суми заборгованості по відсоткам відповідно до ст.625 ЦКУ – 8 500 грн та сплачений судовий збір в розмірі 2 622,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.09.2025 між сторонами укладено договір № 537696-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надавши позичальнику грошові кошти в розмірі 17 000 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника. Відповідачка належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором та станом на 16.02.2026 має заборгованість в розмірі 43 800 грн.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Про розгляд справи відповідачка повідомлена у встановленому законом порядку за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 , про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке отримано особисто ОСОБА_1 .
Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, правом на подання відзиву на позов відповідачка не скористалася, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.
В позовній заяві позивач просить здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
20.05.2026 розгляд справи закінчено ухваленням заочного рішення суду по суті заявлених вимог.
Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного.
Судом встановлено, що 08.09.2025 між сторонами укладено договір № 537696-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п.2.1. Договору кредиту ТОВ "Бізнес позика" надає позичальнику грошові кошти у розмірі 17 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
Згідно з умовами кредиту сторони визначили, що строк кредиту 16 тижнів до 29.12.2025, плата за користування кредитом є фіксована та становить 1 % за кожен день користування кредитом, комісія за надання кредиту - 3 400 грн. П.4 договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов договору.
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надавши позичальнику грошові кошти в розмірі 17 000 грн, шляхом перерахування 08.09.2025 на банківську картку позичальника НОМЕР_1 , про що свідчить підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів.
Крім того на виконання ухвали суду АТ «Універсал Банк» надано інформацію, з якої вбачається, що ОСОБА_1 банком емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 та виписку про рух грошових коштів по цій картці за період з 08.09.2025 по 29.12.2025, що підтверджує отримання відповідачкою кредитних коштів та користування ними.

Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, станом на 16.02.2026 утворилась заборгованість (в межах строку дії договору по 29.12.2025) в розмірі 43 800 грн, яка складається з заборгованості: за кредитом — 17 000 грн; по процентах — 16 660, 00грн, по комісії – 1 640 грн, по штрафам - 8 500 грн, що підтверджується довідкою про стан заборгованості.
З розрахунку заборгованості вбачається, що станом станом на 16.02.2026 утворилась заборгованість (в межах строку дії договору по 29.12.2025) в розмірі 43 800 грн, яка складається з заборгованості: за кредитом — 17 000 грн; по процентах — 16 660, 00 грн, по комісії – 1 640 грн, по процентам за ст.625 ЦКУ - 8 500 грн. 
Крім того, з наданого розрахунку слідує, що ОСОБА_1 здійснила часткову оплату за кредитним договором на загальну суму 4 310 грн, яка врахована позивачем при пред`явленні позову, з яких: 2 550 грн - зараховано в погашення відсотків за користування кредитом; 1 760 грн - зараховано на погашення комісії.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору і вимог закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).
Слід зауважити, що в довідці про стан заборгованості сума в розмірі 8 500 грн зазначена як заборгованість по штрафам, проте зі змісту позовної заяви неможливо встановити, що позивач включав у поняття «сума заборгованості по штрафам», зазначене позивач не обґрунтовує, а ні нормами матеріального права, а ні умовами договору, натомість просить стягнути заборгованість у вказаній сумі по відсоткам відповідно до ст.625 ЦКУ. 
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за процентами на підставі ст.625 ЦК України, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з п.18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У цій справі встановлено, що позивач (позикодавець) просив стягнути з позичальника заборгованість по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України під час дії в Україні воєнного стану.
Судом враховано, що законодавець на рівні акту цивільного законодавства (п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) передбачив спеціальний випадок звільнення від обов`язку позичальника сплатити заборгованість за процентами на підставі ст.625 ЦК України. Такий обов`язок припиняється без його виконання.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу до сплати було нараховано в рахунок сплати заборгованість за процентами на підставі ст.625 ЦК України кошти у розмірі 8 500 гривень. Однак, відповідно до вимог закону такі нарахування підлягають списанню кредитодавцем, а отже у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.
Окрім того, суд звертає увагу на те, що позивачем було нараховано відповідачу до сплати за один і той же період відсотки передбачені умовами кредитного договору та проценти на підставі ст.625 ЦК України.
Аналізуючи норми законодавства, суд зауважує, що регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні.
Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.28)).
На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.
Згідно з п.2.8 договору дата повернення кредиту 29.12.2025.
Згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 537696-КС-003 від 08.09.2025, позивачем були нараховані відсотки на підставі ст.625 ЦК України у період з 07.10.2025 по 29.12.2025, тобто в строк дії договору.
Враховуючи зазначене вище та те, що у п.2.8 кредитного договору термін повернення кредиту визначено 29.12.2025, а отже правові підстави для стягнення заборгованості по відсоткам згідно з ст.625 ЦК України за період з 07.10.2025 по 29.12.2025 відсутні.
Таким чином заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором 537696-КС-003 від 08.09.2025 становить 35 300 гривень, з яких: 17 000 гривень - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 16 660 гривень - сума прострочених платежів по процентах; 1 640 гривень - сума прострочених платежів за комісією.
Положеннями статті 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування у справі. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідачка будь-якими доказами не спростувала наявності у неї пред`явленої до стягнення заборгованості.
Таким чином, за кредитним договором № 537696-КС-003 від 08.09.2025 наявна заборгованість у розмірі 35 300 грн 00 коп.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що відповідачем ОСОБА_1 , всупереч умовам кредитного договору, не здійснено погашення кредитної заборгованості.
За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а також враховуючи те, що відповідачка не належно виконує свої зобов`язання за укладеним договором й відповідно не надала суду доказів на спростування вказаного, приходить до висновку, що позов ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» є обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 81, 141, 247, 263-265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 537696-КС-003 від 08.09.2025 в розмірі 35 300 (тридцять п`ять тисяч триста) грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 145 (дві тисячі сто сорок п`ять) грн 72 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», код ЄДРПОУ 41084239, юридична адреса: м. Київ, бул. Лесі України, буд. 26, офіс 411;
відповідачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Суддя О.О.Квітка