Справа № 420/39931/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (вул. Лютеранська, 4, м. Херсон, 73003, код ЄДРПОУ 40108782) про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області в якому позивач просить суд:
визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Херсонській області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, періоду проходження служби ОСОБА_1 в Державній кримінально - виконавчій службі України на посадах середнього та старшого начальницького складу в період з 01.12.2010 року по 31.03.2017 року;
зобов`язати Головне управління Національної поліції в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, періодів проходження служби ОСОБА_1 в Державній кримінально — виконавчій службі України на посадах середнього та старшого начальницького складу в період з 01.12.2010 року по 31.03.2017 року.
Позов обґрунтований позивачем тим, що в листопаді 2025 року адвокат позивача звернулась до відповідача із адвокатським запитом, в якому просила повідомити чи зараховані до стажу службу періоди та зарахувати до стажу служби в поліції для виплати відсоткової надбавки за вислугу років та визначення тривалості чергової відпустки (далі - стаж служби в поліції) періодів проходження служби ОСОБА_1 в Державній кримінально — виконавчій службі України на посадах середнього та старшого начальницького складу в період з 01.12.2010 року по 31.03.2017 року. ГУНП в Херсонській області листом від 21.11.2025 № 2951/2/01-2025 повідомив: «…Згідно з послужним списком особової справи ОСОБА_1 проходив службу в підрозділах Державної кримінально-виконавчій службі України у період з 01.12.2010 по 31.03.2017. Згідно з ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, до стажу служби в поліції зараховуються: - служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; - військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; - служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; - час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; - час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; - дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР. З вищенаведеного вбачається, що стаж служби в підрозділах Державної кримінально-виконавчій службі України не визначений Законом як такий, що повинний зараховуватись до стажу служби в поліції. За таких обставин, зарахувати періоди служби в підрозділах Державної кримінально-виконавчій службі України ОСОБА_1 до стажу служби в поліції не передбачається можливим». Позивач вважає дії відповідача, що виразилися у відмові здійснити зарахування до стажу служби в поліції періодів проходження служби ОСОБА_1 в Державній кримінально — виконавчій службі України на посадах середнього та старшого начальницького складу в період з 01.12.2010 року по 31.03.2017 року, що дає право на встановлення надбавки та надання додаткової оплачуваної відпустки протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України.
Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що у ГУНП в Херсонській області відсутні правові підстави зарахувати позивачу до стажу служби в поліції стаж служби в Державній кримінально — виконавчій службі України на посадах середнього та старшого начальницького складу в період з 01.12.2010 року по 31.03.2017 року.
Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: ОСОБА_1 проходить службу в лавах Національної поліції – ГУНП в Херсонській області. 
В період часу з 01.12.2010 по 31.03.2017 ОСОБА_1 проходив службу в підрозділах Державної кримінально-виконавчій службі України. 
Відповідно до довідки Державної установи «Північна виправна колонія № 90» від 04.11.2025 № 28/8-1040/Ост/ВС позивач в період служби обіймав наступні посади: 01.12.2010 - 07.04.2011 — старший інспектор з професійної підготовки групи по роботі з особовим складом Північної виправної колонії УДДУПВП в Херсонській області (№ 90) (підстава: наказ УДДУПВП в Херсонській області від 01.12.2010 р. № 49o/c); 07.04.2011 — 01.08.2012 — інспектор відділу нагляду і безпеки Північної виправної колонії УДДУПВП в Херсонській області (№ 90) (підстава: УДДУПВП в Херсонській області від 07.04.2011 № 130/с). 01.08.2012 — 24.02.2016 - начальник відомчої пожежної команди відомчої пожежної охорони Північної виправної колонії УДПтСУ в Херсонській області (№ 90) (підстава: наказ УДПтСУ в Херсонській області від 27.07.2012 № 40o/c). 24.02.2016 - 31.03.2017 - начальник відомчої пожежної команди відомчої пожежної охорони Північної виправної колонії УДПтСУ в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (№ 90) (підстава: наказ УДПтСУ в Херсонській області від 24.02.2016 № 8o/c). 
31.03.2017 року звільнений зі служби в Державній кримінально - виконавчій службі України відповідно до п.7 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням) (підстава: наказ ДУ «ПВК(№ 90)» від 30.03.2017 № 15o/c). 
В період проходження служби ОСОБА_1 присвоєно спеціальні звання: - лейтенант внутрішньої служби наказ ДДУПВП від 31.01.2011 р. № 9o/c; - старший лейтенант внутрішньої служби — наказ УДДУПВП в Херсонській області від 01.02.2012 р. № 6 о/с; - капітан внутрішньої служби — наказ УДПтСУ в Херсонській області від 04.02.2015 р. № 6 o/c. 
В листопаді 2025 року адвокат позивача звернулась до відповідача із адвокатським запитом, в якому просила повідомити чи зараховані до стажу службу періоди та зарахувати до стажу служби в поліції для виплати відсоткової надбавки за вислугу років та визначення тривалості чергової відпустки періодів проходження служби ОСОБА_1 в Державній кримінально — виконавчій службі України на посадах середнього та старшого начальницького складу в період з 01.12.2010 року по 31.03.2017 року. 
ГУНП в Херсонській області листом від 21.11.2025 № 2951/2/01-2025 повідомив: «…Згідно з послужним списком особової справи ОСОБА_1 проходив службу в підрозділах Державної кримінально-виконавчій службі України у період з 01.12.2010 по 31.03.2017. Згідно з ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, до стажу служби в поліції зараховуються: - служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; - військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; - служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; - час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; - час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; - дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР. З вищенаведеного вбачається, що стаж служби в підрозділах Державної кримінально-виконавчій службі України не визначений Законом як такий, що повинний зараховуватись до стажу служби в поліції. За таких обставин, зарахувати періоди служби в підрозділах Державної кримінально-виконавчій службі України ОСОБА_1 до стажу служби в поліції не передбачається можливим».
Не погоджуючись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію"
Відповідно до частин 1, 2 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно частини 2 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» до стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Отже, згідно з пунктом 3 частини 2 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.
Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України, до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України "Про міліцію", а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.
Згідно частини 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію».
Законом України від 23.12.2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей», який набрав чинності 29.12.2015 року, пункт 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» доповнено абзацами другим та третім, згідно з якими за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».
Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України, за законодавчим регулюванням, соціальним забезпеченням працівників прирівнюється до служби в органах внутрішніх справ України та відповідно до пункту 3 частини 2 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» повинна зараховуватись до стажу служби в поліції.
Отже, на позивача, як і на інших працівників кримінально-виконавчої служби (окрім тих, на яких розповсюджується дія Закону України «Про державну службу») під час проходження ними служби в період, що досліджується, розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому - поліції, в тому числі й дія статей 22, 23 Закону України «Про міліцію» та відповідні норми Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.
Усі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.
Системний аналіз вище наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що фактично законодавець поширив дію усіх норм, які урегульовують порядок і умови проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, а в подальшому - поліцейськими, на працівників кримінально-виконавчої служби.
Таким чином стаж служби позивача у Державній кримінально-виконавчій службі України з 01.12.2010 року по 31.03.2017 року у силу приписів пункту 3 частини 2 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію», частини 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» слід зараховувати до стажу служби в поліції.
При вирішені спору суд керується правовими позиціями викладеними Верховним Судом у постановах від 20.10.2022 року у справі № 160/11127/20, від 07.10.2020 року у справі №826/16143/18, від 01.08.2023 року у справі № 240/30024/21, 06.02.2025 року у справі №140/856/24.
У постанові від 20.10.2022 року у справі № 160/11127/20 Верховний Суд дійшов висновку, що служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України прирівнюється до служби в органах внутрішніх справ України, оскільки здійснювалась вона в порядку, установленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а відтак, має такий же правовий статус і повинна в силу пункту 3 частини другої статті 78 Закону № 580-VIII зараховуватися до стажу служби в поліції.
У постанові від 01.08.2023 року у справі № 240/30024/21 Верховний Суд вказував, що визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувалися та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби. Всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.
Враховуючи вищевикладене, відповідачем протиправно відмовлено у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, періоду проходження служби ОСОБА_1 в Державній кримінально - виконавчій службі України на посадах середнього та старшого начальницького складу в період з 01.12.2010 року по 31.03.2017 року, а тому належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, періодів проходження служби ОСОБА_1 в Державній кримінально — виконавчій службі України на посадах середнього та старшого начальницького складу в період з 01.12.2010 року по 31.03.2017 року
Згідно з частиною п`ятою статті 55 Конституції України, кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.
Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ст. 5 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно, підстави для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, відсутні.
Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (вул. Лютеранська, 4, м. Херсон, 73003, код ЄДРПОУ 40108782) про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Херсонській області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, періоду проходження служби ОСОБА_1 в Державній кримінально - виконавчій службі України на посадах середнього та старшого начальницького складу в період з 01.12.2010 року по 31.03.2017 року.
Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, періодів проходження служби ОСОБА_1 в Державній кримінально — виконавчій службі України на посадах середнього та старшого начальницького складу в період з 01.12.2010 року по 31.03.2017 року.
Беручи до уваги інтенсивність роботи та об`єктивні умови її здійснення, зокрема перебої електропостачання тривалість повітряних тривог та підвищеного навантаження, текст рішення складено та підписано суддею 08.05.2026 року.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка