Справа № 134/2094/25
Провадження № 22-ц/801/1143/2026
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Зарічанський В. Г.
Доповідач:Копаничук С. Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року	Справа № 134/2094/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),
суддів: Оніщука В.В., Рибчинського В.П.,
позивач: ТОВ «Юніт Капітал» 
відповідач : ОСОБА_1 
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 03.03.2026 року у справі за позовом ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
встановив:
31.12.2025 року ТОВ «Юніт капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначило, що 04.02.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та  ОСОБА_1 на офіційному сайті кредитора www.moneyveo.ua було укладено договір кредитної лінії № 789492223, який підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV438MF. Згідно умов вказаного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося перерахувати відповідачу на його банківську карту 6 700 грн, на строк до 06.03.2026 року ,зі сплатою передбачуваних договором відсотків , а ОСОБА_1 зобов`язався у визначений договором строк повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним у розмірі дисконтної відсоткової ставки 2.10 % від суми залишку за кожен день. Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, перерахувавши на банківську карту ОСОБА_1 НОМЕР_1 , яку він зазначив у заявці при укладенні кредитного договору. Водночас, відповідач належним чином зобов`язання не виконував ,внаслідок чого у ОСОБА_1 станом на момент подання позову (30.12.2025) виникла заборгованість у розмірі 33 727,89 грн, з яких: 6699,35 грн — заборгованість з основної суми кредиту; 27 028,54 грн — заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Згідно договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 789492223 було передано ТОВ «Таліон плюс» У подальшому до вказаного договору укладалися додаткові угоди ,у тому числі, щодо продовження терміну його дії.
28.11.2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали додаткову угоду № 19 ,якою строк дії договору було продовжено до 31.12.2020 року, при цьому умови договору залишилися без змін.
31.12.2020 року між ними було укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, про продовження строку договору факторингу до 31.12.2021 року, у якій вказаний договір факторингу викладено в новій редакції, проте його дата укладення залишена 28.11.2018 та № 28/1118-01.
31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року. При цьому умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року.
31.12.2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.
31.12.2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року.
10.10.2024 за договором факторингу № 10/1024-01 ТОВ «Таліон плюс» передало право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 789492223 новому кредитору - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».
04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс`за укладеним договором факторингу № 04/06/25-Ю , відступило право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 789492223 товариству «Юніт Капітал».
ТОВ «Юніт Капітал» не здійснювало нових нарахувань за кредитним договором № 789492223 і ,посилаючись на те, що термін повернення кредиту настав, а заборгованість за кредитним договором ОСОБА_1 не погашена , просило стягнути з  ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у вищевказаній сумі.
Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 03.03.2026 року позов ТОВ «Юніт Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто із  ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 789492223 від 04.02.2023 у сумі 33 727,89 грн, а також судовий збір у сумі 2422, 40 грн. і витрати на правову допомогу у сумі 3000 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вищезазначене рішення скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права ,а у справі ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити . Вказав, що позивач не довів набуття права вимоги до відповідача, оскільки договір факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений 28.11.2018 року, тобто, задовго до виникнення кредитних правовідносин з відповідачем, які виникли лише 04.02.2023 року після укладення кредитного договору № 789492223. Окрім того, за першим договором факторингу зміст витягу з реєстру прав вимоги не відповідає формі реєстру прав вимоги ,закріпленій у Додатку №1 до договору факторингу щодо форми реєстру прав вимоги, а тому не підтверджує перехід права вимоги до ОСОБА_1 за наведеним кредитним договором від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» і ,відповідно від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Юніт Капітал». Суд не врахував того, що за відсутності належного підтвердження переходу права вимоги від первісного кредитора до наступних кредиторів, ТОВ «Юніт Капітал» не набуло статусу кредитора у спірному зобов`язанні та є неналежним позивачем у даній справі.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Юніт Капітал» вважає рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.
Перевіривши матеріали справи, рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 03.03.2026 року вищевказаним вимогам закону не відповідає.
Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із того, що факти укладення кредитного договору № 789492223 від 04.02.2023 року , отримання відповідачем кредитних коштів від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в сумі 6 700 грн. та невиконання ОСОБА_1 договірних зобов`язань, внаслідок чого у нього станом на 30.12.2025 виникла заборгованість у розмірі 33 727,89 грн. ,підтверджуються матеріалами справи. Суд також виходив із того, що до позивача - ТОВ «Юніт Капітал» на підставі договорів факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року , № 10/1024-01 від 10.10.2024 року, № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року від попередніх кредиторів ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ,ТОВ «Таліон плюс», ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором і ТОВ «Юніт Капітал» є належним позивачем у справі. 
Разом із тим, колегія суддів вважає, що із останніми висновками суду погодитись не можна, оскільки суд дійшов до них ,неправильно застосувавши норми матеріального і порушивши норми процесуального права щодо оцінки доказів та встановлення обставин справи, чим дійшов безпідставного висновку про перехід права вимоги до позивача ТОВ «Юніт Капітал» і стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про не доведення позивачем набуття права вимоги до відповідача з тих підстав, що договір факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» від 28.11.2018 року був укладений задовго до укладення кредитного договору № 789492223 , не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Як вказує позивач ,право вимоги перейшло до нього на підставі договорів факторингу, укладених між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та послідуючими Факторами.
Встановлено, що 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019 року, згідно п.2.1. якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених Договором.
Згідно п. п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно п. 8.2. договору строк дії цього договору закінчується 28 листопада 2019 року.
28.11.2019року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали додаткову угоду № 19 згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року, при цьому умови договору залишаються без змін.
31.12.2020 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Пунктом 1.2 договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги.
Відповідно до п. 1.3 договору визначено, що під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Згідно п. 8.2. строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 81.1 цього договору та закінчується 31.12.2021 року, але в будь-якому випадку до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.
31.12.2021 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 27, згідно якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до 31 грудня 2022 року.
31.12.2022 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду №31, згідно якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до 31 грудня 2023 року.
31.12.2023 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 32, згідно якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до 31 грудня 2024 року.
Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018 - 31.12.2024 р.р. .
09.05.2023 року представники ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівеошвидка фінансова допомога» на виконання договору факторингу № 28/1118-01від 28.11.2018 року підписали реєстр прав вимоги №228 за яким за ОСОБА_1 рахується заборгованість за кредитним договором на суму 16 758,49 грн. Тобто, на 04.02.2023 року вимоги до боржника ,що були включені до Реєстру прав вимоги № 228, на час включення до Реєстру вже існували за продовженим додатковою угодою №31 від 31.12.2022 року строком дії договору факторингу до 31.12.2023 року. (а.с.63)
Відповідно, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу дії. 
Відтак, умови зазначених договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Такі умови договорів не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують певні цивільні права та обов`язки. Відтак, доводи апеляційної скарги про те, що предметом вказаного договору факторингу не могли бути вимоги до відповідача за договором кредиту, укладеним пізніше ,є безпідставними.
Разом із тим, доводи апеляційної скарги про не врахування судом того, що у справі відсутнє належне підтвердження переходу права вимоги від первісного кредитора до наступних кредиторів, оскільки реєстри боржників оформлені не у відповідності до вказаних додатків до договорів факторингу, заслуговують на увагу.
Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги)одна сторона(фактор)передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта)за плату(убудь-який передбачений договором спосіб),а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно, для підтвердження факту відступлення права вимоги, позивач повинен надати до суду докази набуття права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі.
Щодо необхідності повної оплати новими кредиторами на користь минулих кредиторів за договором факторингу, то Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012 тощо.
Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 дійшов висновку про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Тобто, без надання позивачем суду доказів здійснення оплати за договорами факторингу на кожному етапі передачі прав на підтвердження набуття ним відступленого права грошової вимоги, відсутні підстави вважати права фактора набутими.
Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Процесуальний закон містить вимоги щодо доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування(Ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
У справі, що розглядається, позивач вказав, що право вимоги до боржника ОСОБА_1 переходило від первісного кредитора до кожного наступного нового кредитора три рази, де фінальним кредитором зазначено ТОВ «Юніт Капітал». Тому для перевірки існування у останнього права вимоги виконання боржником відповідного обов`язку, останнє має надати докази переходу прав у зобов`язанні на кожному етапі.
Апеляційним судом встановлено, що Згідно договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 789492223 було передано ТОВ «Таліон плюс» У подальшому до вказаного договору укладалися додаткові угоди ,у тому числі, щодо продовження терміну його дії.(а.с.46)
28.11.2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали додаткову угоду № 19 . якою строк дії договору було продовжено до 31.12.2020 року, при цьому умови договору залишилися без змін.(а.с.53)
31.12.2020 року між ними було укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31.12.2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу № 28/118-01 від 28.11.2018 року викладено в новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01.(а.с.54)
31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року. При цьому умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року.(а.с.60)
31.12.2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.(а.с.61)
31.12.2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року.(а.с.62)
09.05.2023 року представники ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на виконання договору факторингу № 28/1118-01від 28.11.2018року підписали реєстр прав вимоги №228 за яким за ОСОБА_1 рахується заборгованість за кредитним договором на суму 16 758,49 грн. (а.с.63) 
Відповідно до п.4.1. такого договору право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.(а.с.46 – зворот)
Проте підписаний реєстр прав вимоги не відповідає формі Реєстру прав вимоги, вказаній у Додатку №1 до договору факторингу, оскільки в додатку міститься 8 колонок ,а у Формі Реєстру прав вимоги 7 колонок ,зокрема ,колонка із номером та датою кредитного договору єдина, а витяг із Реєстру прав вимоги має різні колонки із датою та номером кредитного договору, тобто , наданий витяг з Реєстру прав вимоги не відповідає Формі Реєстру прав вимоги ,а згідно п.4.1 договору факторингу він має відповідати Формі. 

Окрім того, за вказаним договором відсутні докази оплати договору факторингу, що в сукупності із невідповідним реєстром боржників, вказує про відсутність підстав вважати права фактора набутими.
10.10.2024 за договором факторингу № 10/1024-01 ТОВ «Таліон плюс» передало право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 789492223 новому кредитору - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».(а.с.67)
10.10.2024 року представники ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024 року підписали реєстр прав вимоги №2 за яким за ОСОБА_1 рахується заборгованість за кредитним договором на суму 27 028, 54 грн.
Окрім того до вказаного договору факторингу надано платіжну інструкцію № 7524 від 16.10.2024 року на підтвердження оплати за таким договором.(а.с.75)
04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за укладеним договором факторингу № 04/06/25-Ю , відступило право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 789492223 товариству «Юніт Капітал».
Відповідно до п.1.2 цього договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому передачі реєстру боржників згідно з додатком №2. (а.с.75-зворот)
04.06.2025 року представники ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»  та ТОВ «Юніт Капітал» на виконання договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року підписали акт прийому- передачі реєстру боржників за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року.(а.с.84)
04.06.2025 року представники ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»  та ТОВ «Юніт Капітал» на виконання договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року підписали реєстр боржників за яким за ОСОБА_1 рахується заборгованість за кредитним договором на суму 27 028, 54 грн. 
Відтак, позивач допустимими, достовірними і достатніми доказами не довів, що у даних правовідносинах відбувся перехід права вимоги за договором кредитної лінії № 789492223, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , від первісного кредитора - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» , що в свою чергу тягне відсутність можливості набуття такого права й позивачем ТОВ "Юніт Капітал».
За відсутності доказів набуття права вимоги ТОВ «Таліон Плюс» , а також відсутність оплати за договором факторингу первісному кредитору набувачем «ТОВ Таліон Плюс» та .
Відповідно до наступних набувачів ,позивачем не доведено перехід до нього права вимоги до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 789492223.
За таких обставин ,рішення суду про задоволення позову ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 не можна визнати обгрунтованим та таким, що постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права . Відсутність доказів підтвердження переходу права вимоги до ТОВ « Юніт Капітал» вказує на відсутність його порушеного права ,що є самостійною підставою для відмови йому у задоволенні позову .
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 
Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Оскільки суд невірно оцінив докази і встановив обставини у справі, допустив недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, та невідповідність висновків суду їм , неправильно застосував норми матеріального та порушив норми процесуального права рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» задоволенню не підлягають, судові витрати у суді першої інстанції слід залишити за ним. Окрім того, за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 3637 грн, який підлягає відшкодуванню останньому , а тому з ТОВ «Юніт Капітал» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 судовий збір 3637 грн.
Також 22.05.2026 ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою ,в якій просив стягнути з позивача на його користь понесені витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн., вказуючи ,що документи на підтвердження розміру понесених витрат, будуть подані ним додатково.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим, на виконання вимог ст. 137 ЦПК України до апеляційної скарги ОСОБА_1 не надав доказів на підтвердження витрат на правову допомогу, зокрема, договору про надання правничої допомоги та інших ,щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). 
25.05.2026 року ТОВ «Юніт Капітал» у додаткових поясненнях щодо стягнення витрат на правову допомогу вказало, що стягнення правничої допомоги з ТОВ "Юніт Капітал" у розмірі 6000 грн. є необґрунтованим .
Оскільки ОСОБА_1 відповідних доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу не надав ,колегія суддів не вбачає підстав для відшкодування йому витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі №753/15687/15.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу ОСОБА_1 .
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України- 
Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 03.03.2026 року скасувати.
В задоволенні позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Стягнути з ТОВ «Юніт Капітал» на користь  ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3637 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач С. Г. Копаничук 

судді: В.В. Оніщук

В.П. Рибчинський