Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків 
20 травня 2026 року № 520/1365/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "K.I.T. LTD" (вул. Новопроектна, буд. 7,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61044, код ЄДРПОУ30290694) до Київська митниця Державної митної служби України (бульв. Гавела Вацлава, буд. 8А,м. Київ,03124, код ЄДРПОУ43997555) про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:
-визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості № UA100430/2025/000021/1 від 11.08.2025.
-стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби України (код ЄДРПОУ - 43997555) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО “К.І.Т. L.T.D ” (код ЄДРПОУ - 30290694) судовий збір у розмірі 2 662 грн. 40 коп.
Позивач вважа вказане рішення протизаконним, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, суд встановив наступне.
Між ТОВ ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «К.І.Т. LTD» (Покупець) та HAI VUONG CO., LTD (В`єтнам) (Продавець) укладений контракт № 2510 від 25.10.2024.
Предметом цього Контракту, відповідно до п.1.1. розділу І, передбачено, що Продавець продає Покупцеві заморожену або охолоджену рибу та морепродукти (у подальшому Товар) згідно інвойсу та ціни узгодженої Сторонами. Відповідно до п. 1.2 розділу І зазначеного Контракту Інвойс є невід`ємною частиною цього Контракту. Згідно з п. 3.1 Контракту ціна товару, що є предметом купівлі-продажу, вказується в інвойсі в USD.
Відповідно до п.4.2 Контракту № 2510 від 25.10.2024 та проформи-інвойсу № 25151ART-HV від 24.04.2025 умовою оплати за товар є передплата, яка відповідно до інвойсу становить 20% суми контракту, що дорівнює 18 960,00 доларів СІЛА (повна вартість партії товару за інвойсом № 24397ART-HV - 94 800,00 доларів США).
На попередню оплату товару продавцем - HAI VUONG CO. LTD (В`єтнам) виписана проформа інвойс № 25151ART-HV від 24.04.2025 на поставку риби мороженої (FROZEN OILFISH HGT — морожена масляна риба (HGT — без голови та нутрощів) Lepidocybium flavobrunneum — лепідоцибіум жовто-бурий (масляна риба, есколар)) на суму 18 960,00 доларів США.
Вказаний інвойс наданий митниці разом із листом про надання додаткових документів за митною декларацією № 25UA100430585923U0 від 11.08.2025, рішення № UA100430/2025/000021/1 від 11.08.2025) Вих № 31-10 від 31.10.2025р.
Інвойс № 25151ART-HV від 24.04.2025 оплачений платіжною інструкцією в іноземній валюті № 55 (підстава переказу: проформа інвойс № 25151ART-HV від 24.04.2025 та контракт № 2510 від 25.10.2024), сума платежу 18 960,00 доларів США
Комерційний Інвойс № HV50367 від 26.05.2025 виписаний на остаточну оплату партії товару, обумовленого проформою - інвойсом № 25151 ART-HV, сума оплати за цим інвойсом 75 840,00 доларів США, при цьому в інвойсі зазначено, що в цю суму не входить раніше сплачена за товар сума попередньої оплати в розмірі 18 960,00 доларів СИТА, яка врахована продавцем в рахунок оплати партії товару, що поставлялася.
Оплата комерційного інвойсу № HV50367 проведена платіжною інструкцією в іноземній валюті № 78 (підстава переказу: проформа інвойс № HV50367 від 26.05.2025 та контракт № 2510 від 25.10.2024), сума платежу 75 840,00 доларів США.
Для розмитнення товару 11.08.2025 була подана електронна митна декларація № 25UA100430585923U0 щодо митного оформлення товару, ввезеного позивачем на територію України на підставі Контракту № 2510 від 25.10.2024.
За декларацією № 25UA100430585923U0 на підставі контракту № 2510 від 25.10.2024 ввезено на митну територію України товар:
-Риба морожена: масляна (frozenoilfish hgt) роду (lepidocybium flavobrunneum), патрана, без голови та хвоста, тушка, без теплової обробки, без харчових домішок, заморозка IQF. Розмірний ряд: 1-3 кг/шт. Вага нетто: 24000 кг, без врахування ваги крижаної глазурі, упаковано в 233 мішки. Дата виробництва: 05/2025р. Термін придатності: 24 місяці, виробник: Hai Vuong Company Limited (#DL318), країна виробництва: VN.
-Риба морожена: масляна (frozen oilfish hgt) роду (lepidocybium flavobrunneum), патрана, без голови та хвоста, тушка, без теплової обробки, без харчових домішок, заморозка IQF. Розмірний ряд: 3-6 кг/шт. Вага нетто: 16000 кг, без врахування ваги крижаної глазурі, упаковано в 466 мішки. Дата виробництва: 05/2025р. Термін придатності: 24 місяці. Включно із вагою крижаної глазурі), упаковано в 490 мішків. Дата виробництва: 01/205р. Термін придатності: 24 місяці, виробник: Hai Vuong Company Limited (#DL318), країна виробництва: VN.
Разом із митною декларацією № 25UA100430585923U0 від 11.08.2025 з метою підтвердження митної вартості ввезеного товару позивачем відповідно до вимог МК України та за даними Картки відмови в прийнятті митної декларації № UA100430/2025/000150 подані наступні документи:
-Сертифікат якості (Certificate of quality) сертифікат якості від 01.06.2025
-Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) N° HV50367 від 26.05.2025
-Коносамент (Bill of lading) N° YMJAM490356293 від 01.06.2025
-Автотранспортна накладна (Road consignment note) N° 107323 від 07.08.2025
-Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) N° 50900517 від 01.06.2025
-Банківський платіжний документ, що стосується товару, N° 55 від 15.05.2025
- Банківський платіжний документ, що стосується товару, N° 78 від 05.08.2025
-Документ, що підтверджує вартість перевезення товару, N° 0708-1 від 07.08.2025
-Страховий поліс N° 008-24/25/04.PA/HD/0000497 від 26.05.2025
-Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу N° 2510 від 25.10.2024
-Договір про надання послуг митного брокера N° 07-12-22 від 07.12.2022
-Договір (контракт) про перевезення N° 230620 від 23.06.2020
-Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) N° 13220237 від 11.08.2025.
-Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів № 25UA100430585923U0 від 11.08.2025.
За результатами розгляду декларації N° 5UA100430585923U0 та доданих до неї документів відповідачем 11.08.2025 р. винесено Рішення про коригування митної вартості товарів N° UA100430/2025/000021/1, мотивуючі прийняте рішення невідповідностями у наданих документах, що не дозволяють достовірно встановити митну вартість товару за основним методом визначення митної вартості.
В обгрунтування вказаного рішенн митним органом заззначено наступне:
-В платіжній інструкції № 55 від 15.05.2025 в гр.70 «Призначення платежу» зазначено посилання на проформу-інвойс від 24.04.2025 № 25151 ART HV проте, вказаний документ до митного органу не надано та немає можливості ідентифікувати до оцінюваного товару.
-До митного оформлення надана лише довідка про транспортні витрати від 07.08.2025 № 0708-1 видана транспортно-експедиторською компанією ТОВ «ОЛИМП А.С.». щодо автоперевезення за маршрутом Constanta (Румунія) - п/п Орлівка. Разом з тим, не надано числових значень витрат на навантаження, вивантаження та обробку товарів в порту Constanta.
- надана до митного оформлення довідка про транспортні витрати від від 07.08.2025 № 0708-1 видана транспортно-експедиторською компанією ТОВ «ОЛИМП А.С.»., проте згідно з даними, зазначеними в автотранспортній накладній CMR від 07.08.2025 № 107323, перевізником товарів виступає інша особа ТОВ «Транспортна компанія «Авто АССЕДО».
Отже, відбулось залучення третіх осіб. Підприємство, яке надало документи для підтвердження транспортних витрат повинно однозначно ідентифікуватись з підприємством, що здійснило перевезення оцінюваного товару.
-Відповідно до ст. 9 Закону України від 01.07.2004 № 1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» укладається договір транспортного експедирування у письмовій формі та умови договору визначаються за угодою сторін. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади. Відповідно до наказу МФУ № 599 від 24.05.2012 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та правил її заповнення» для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України (далі -МКУ) подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів належать: транспортний договір; рахунок- фактура,- заявка на здійснення транспортнб-експедиційних послуг; акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно- експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу).
-У митного органу наявна інформація щодо вищої митної вартості подібного товару, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, оскільки у митниці є підстави вважати, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів, враховуючи положення статті VII ГАТТ. Відповідно до положень статті VII ГАТТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинйа ґрунтуватися на «дійсній вартості» імпортованого товару.
Скориставшись правом, передбаченими ч.8 ст. 53 Митного кодексу України, згідно якого протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються, додаткові документи, що підтверджують числові значення, внесені до електронної митної декларації, позивач додатково разом із листом із вихідним номером № 31-10 від 31.10.2025р. надав Митному органу такі документи:
Договір з перевезення вантажів автомобільним транспортом № 010919 від 01.09.2019, укладений між ТОВ "ОЛІМП А.С." та ТОВ "АВТО-АССЕДО".
Додаткова угода № 1 від 02.04.2024 до договору перевезення вантажів автомобільним транспортом N° 010919 від 01.09.2019.
додаткова угода N 1 до Договору N7230620 від 23.06.2020 р. від 15 квітня 2025 року.
Рахунок на оплату № СФ-0002404 від 20 Серпня 2025 р.
АКТ здачі-приймання робіт (надання послуг) N° ОУ-2404 від 20 серпня 2025 р.
Платіжна інструкція N° 902 від 12.09.2025.
Інші документи щодо виконання контракту на поставку товару:
PROFORMA INVOICE N° 25151ART-HV від 24.04.2025.
Позивач у зв`язку з незгодою з Рішенням скористався правом на випуск товару у вільний обіг за митною декларацією N° 25UA100430585923U0 від 11.08.2025 зі сплатою митних платежів згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною митним органом, шляхом надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу X Кодексу.
За результатами вивчення направлених додаткових документів Рішення про коригування митної вартості товарів N° UA100430/2025/000021/1 від 11.08.2025 залишене без змін, а недоліки у документах, що стали підставою для його прийняття відповідач не вважав усунутими, оскільки ці документи були направлені митному органу на 81 день від дня випуску товару у вільний обіг.
З наведеними підставами для винесення Рішення про коригування митної вартості товарів N° UA100430/2025/000021/1 від 11.08.2025 позивач не згоден, вважає, що це суперечить конкретному аналізу документів у їх сукупності а аргументи, наведені відповідачем у оскаржуваному рішенні не доводять, що виявлені ним формальні зауваження впливають на числові значення митної вартості або унеможливлюють її перевірку на підставі поданих документів.
Відносно підтвердження вартості товару та його оплат.
Щодо твердження відповідача, що не надання проформи-інвойса від 24.04.2025 № 25151ART-HVдо митному органу та у зв`язку з чим відсутня можливість ідентифікувати його з оцінюваним товаром, є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи.
Так, з метою підтвердження заявленої митної вартості товарів та реалізації права, передбаченого частиною восьмою статті 53 Митного кодексу України, декларантом було подано до митного органу лист про надання додаткових документів № 31-10 від 31.10.2025, адресований Київській митниці Державної митної служби України, щодо митної декларації № 25UA100430585923U0 від 11.08.2025 та рішення про коригування митної вартості № UA100430/2025/000021/1 від 11.08.2025. У зазначеному листі прямо вказано на подання додаткових документів для підтвердження числових значень складових митної вартості.
Разом із листом № 31-10 від 31.10.2025 декларантом фактично було подано проформу-інвойс № 25151ART-HV від 24.04.2025, яка містить відомості про продавця — HAI VUONG COMPANY LIMITED, покупця — LLC ICE КІТ LTD, посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт) № 2510 від 25.10.2024, умови поставки CIF Constanta, Romania, умови оплати — 20 % авансового платежу та 80 % після підтвердження документів, а також найменування товару — FROZEN OILFISH HGT (Lepidocybium flavobrunneum).
При цьому, на думку суду, митним органом залишено поза увагою, що фактична оплата вартості товару здійснювалася у два етапи та підтверджується поданими платіжними документами, які прямо кореспондуються як із проформою-інвойсом, так і з основним рахунком-фактурою. Так, платіжною інструкцією № 55 від 15.05.2025 підтверджується здійснення авансового платежу у розмірі 20 % вартості товару відповідно до умов контракту та проформи-інвойсу № 25151 ART-HV від 24.04.2025. У графі 70 «Призначення платежу» цієї платіжної інструкції прямо зазначено посилання на проформу-інвойс № 25151ART-HV, що однозначно ідентифікує підставу здійснення платежу та його зв`язок із конкретною поставкою товару.
Остаточна оплата товару у розмірі 80 % фактурної вартості підтверджується платіжною інструкцією № 78 від 05.08.2025, яка також була подана митному органу разом з іншими документами. Зазначена платіжна інструкція підтверджує сплату вартості товару за рахунком-фактурою (Commercial Invoice) № HV50367 від 26.05.2025, який є основним документом, що підтверджує ціну товару, фактично сплачену за оцінювану партію.
Таким чином, обидва інвойси — проформа-інвойс № 25151ART-HV від 24.04.2025 та рахунок-фактура № HV50367 від 26.05.2025 — не лише подані митному органу, але й фактично оплачені, що підтверджується платіжними інструкціями № 55 від 15.05.2025 та Ns 78 від 05.08.2025. 
Сукупний аналіз зазначених документів унеможливлює будь-які сумніви щодо ідентифікації оцінюваного товару, умов його поставки та числових значень складових митної вартості.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що твердження митного органу про ненадання проформи- інвойсу № 25151ART-HV від 24.04.2025 та відсутність можливості її ідентифікації з оцінюваним товаром є помилковим, суперечить змісту поданих декларантом документів і не може бути правовою підставою для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості — за ціною договору.
Таким чином, подання декларантом проформи-інвойсу № 25151АRТ-НV від 24.04.2025 р.разом із листом про надання додаткових документів № 31-10 від 31.10.2025 р. підлягало обов`язковому врахуванню митним органом, а формальне посилання відповідача на його ненадання або неможливість ідентифікації суперечить як нормам Митного кодексу України, так і усталеній судовій практиці.
Щодо підтвердження інших складових митної вартості товару.
До митного оформлення (за даними Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100430/2025/000080), та додатково разом із листами про надання додаткових документів за митною декларацією № 25UA100430583175U5 від 01.05.2025 (рішення № UA100430/2025/000013/2 від 01.05.2025) б/н від 11.06.2025 та від 23.06.2025 надані такі документи стосовно доставки товару на митну територію України:
-Договір № 230620 від 23.06.2020, укладений між експедитором - ТОВ «ОЛІМП А.С.» та ТОВ «ВКП К.І.Т. Ltd» - замовником, за п. 1.1 якого Замовник доручає, а Експедитор зобов`язується організувати за рахунок Замовника транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО), перевезення експортно- імпортних вантажів на території України та в міжнародному сполученні, а також надання інших послуг Замовнику згідно ст. 8 Закону «Про транспортно- експедиторську діяльність» за погодженням сторін.
А згідно п. 2.1.1 цього договору експедитор зобов`язаний організувати перевезення вантажів Замовника на умовах, узгоджених сторонами, а також надавати інші послуги Замовнику за згодою Сторін.
-Додаткова угода № 1 до Договору № 230620 від 23.06.2020 відповідно до п. 1 якої договір доповнений пунктом 4.7 такого змісту: Довідка про транспортні витрати є інформаційним звітом Експедитора, що складається за результатами перевезення партії товару/контейнеру до моменту його прибуття на митну територію України.
-Договір з перевезення вантажів автомобільним транспортом № 010919 від 01.09.2019, укладений між Замовником - ТОВ «ОЛІМП А.С.» та перевізником ТОВ «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «АВТО АССЕДО», за п. 1.2 перевізник виконує перевезення вантажів, пред`явлених Замовником, а Замовник сплачує послуги Перевізника.
-Додаткова угода № 1 від 02.04.2024 до договору перевезення вантажів автомобільним транспортом № 010919 від 01.09.2019, за п. 1 якої сторони домовилися п. 1.1 цього договору викласти в наступній редакції: «Замовник залучає Перевізника для перевезення вантажів автомобілями по території України, Євросоюзу та країн СНД».
-Міжнародна товарно-транспортна накладна № 107323 від 07.08.2025 на перевезення товару за інвойсом № HV50367 від 26.05.2025 транспортування морського контейнеру YMLU5506398/YMAS776947 автомобілем із державним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , перевізник ТОВ «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «АВТО АССЕДО».
-Акт здачі-прийняття виконаних робіт/надання послуг № ОУ-2404, за яким транспортні послуги в міжнародному сполученні м. Констанца (Румунія)-м/п Орлівка (Україна) з транспортування морського контейнеру YMLU5506398/YMAS776947 склали 40000,00 грн.
-Рахунок-фактура № СФ-0002404 від 20.08.2025, виданий ТОВ «ОЛІМП А.С.», за яким транспортні послуги в міжнародному сполученні м. Констанца (Румунія)-м/п Орлівка (Україна) з транспортування морського контейнеру YMLU5506398/YMAS776947 склали 40000,00 грн.
-Платіжна інструкція № 902 від 12.09.2025 про оплату 130800,00 грн за послуги, згідно договору № 230620 від 10.06.2020 та рахунку СФ-0002404 від 20.08.2025.
-Довідка про транспортні витрати № 0708-1 від 07.08.2025, видана ТРАНСПОРТНО-ЕКСПЕДИТОРСЬКОЮ КОМПАНІЄЮ ТОВ «ОЛИМП А.С.» (що згідно п. 4.7. договору є інформаційним звітом Експедитора, що складається за результатами перевезення партії товару/контейнеру до моменту його прибуття на митну територію України), якою компанія підтверджує, що транспортування морського контейнеру YMLU5506398, на автомобілі НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , становить: - з порту Констанца (Румунія) до кордону України, митний пост «Орлівка» - 40000,00 (сорок тисяч гривень, 00 копійок) без НДС, Страхування вантажу не проводилось. Навантаження здійснювалось за рахунок продавця.
Суд вказує, що доводи митного органу, викладені у підпункті 2 пункту 33 рішення про коригування митної вартості товарів № UA100430/2025/000021/1 від 11.08.2025, щодо ненадання числових значень витрат на навантаження, вивантаження та обробку товарів у порту Constanta, є необґрунтованими, оскільки зроблені без урахування фактичного змісту поданих декларантом документів та умов договірних відносин із транспортно-експедиторською компанією.
Судом встановлено, що до митного органу було подано довідку про транспортні витрати № 0708- 1 від 07.08.2025, видану транспортно-експедиторською компанією ТОВ «ОЛИМП А.С.», яка підтверджує вартість автоперевезення оцінюваного товару за маршрутом Constanta (Румунія) - пункт пропуску Орлівка. У зазначеній довідці прямо зазначено, що страхування вантажу не проводилось, а також що навантаження товару здійснювалось за рахунок продавця, що виключає наявність у декларанта окремих витрат на зазначені операції.
Крім того, на думку суду, митним органом залишено поза увагою правову природу зазначеної довідки. Вона складена на виконання умов договору транспортного експедирування № 230620 від 23.06.2020, укладеного між декларантом та ТОВ «ОЛИМП А.С.», а також Додаткової угоди № і до договору № 230620 від 23.06.2020, датованої 15.04.2025, якою передбачено, що експедитор організовує перевезення вантажу, у тому числі із залученням третіх осіб, а документом, що підтверджує фактично понесені витрати експедитора, є зведений звіт експедитора.
Саме таким звітним документом за своєю суттю і є довідка про транспортні витрати № 0708-1 від 07.08.2025, яка відображає загальну суму витрат, понесених у межах виконання договору транспортного експедирування. Чинне митне законодавство не містить вимоги щодо обов`язкового подання декларантом деталізованого розподілу таких витрат за кожною окремою логістичною операцією, якщо сторони договору погодили іншу форму звітності експедитора.
Щодо висновків митного органу про залучення третіх осіб та неможливість ідентифікації витрат.
Як вбачається з поданих до митного органу документів, правовідносини з організації перевезення оцінюваного товару виникли на підставі договору транспортного експедирування № 230620 від 23.06.2020, укладеного між декларантом та ТОВ «ОЛИМП А.С.». Відповідно до умов зазначеного договору експедитор зобов`язується за дорученням клієнта організувати перевезення вантажу, у тому числі з правом залучення третіх осіб — перевізників, а клієнт сплачує експедитору узгоджену винагороду та відшкодовує понесені витрати.
Зазначені положення деталізовано у Додатковій угоді № 1 до договору № 230620 від 23.06.2020, датованій 15.04.2025, якою прямо передбачено, що експедитор має право самостійно визначати перевізника, а довідка про транспортні витрати є інформаційним звітом Експедитора, який складається за результатами перевезення партії товару (контейнера) до моменту його прибуття на митну територію України. Таким чином, довідка формується як документ звітного характеру щодо фактично понесених витрат станом на момент перетину митного кордону України, а не як фінальний бухгалтерський або розрахунковий документ.
На виконання зазначених договірних умов експедитор ТОВ «ОЛИМП А.С.» залучив перевізника ТОВ «Транспортна компанія «Авто-АССЕДО» на підставі договору перевезення вантажів автомобільним транспортом № 010919 від 01.09.2019, укладеного між ТОВ «ОЛИМП А.С.» та ТОВ «АВТО-АССЕДО», а також Додаткової угоди № 1 від 02.04.2024 до договору № 010919 від 01.09.2019, що повністю відповідає положенням статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність».
Саме тому зазначення в автотранспортній накладній CMR № 107323 від 07.08.2025 перевізником товару ТОВ «Транспортна компанія «Авто-АССЕДО» є наслідком реалізації експедитором свого договірного права на залучення третіх осіб та жодним чином не спростовує належність довідки про транспортні витрати № 0708- 1 від 07.08.2025 як документа, що підтверджує витрати декларанта на транспортування товару до митного кордону України.
Судом встановлено, що митним органом проігноровано той факт, що відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України для підтвердження витрат на транспортування подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення, при цьому закон не встановлює обов`язкової тотожності особи перевізника та особи, яка видала документ про вартість перевезення, у разі якщо перевезення здійснюється в межах договору транспортного експедирування.
Отже, довідка про транспортні витрати № 0708-1 від 07.08.2025, видана експедитором ТОВ «ОЛИМП А.С.», у сукупності з договорам транспортного експедирування № 230620 від 23.06.2020, Додатковою угодою № 1 від 15.04.2025, договором перевезення № 010919 від 01.09.2019 та автотранспортною накладною CMR № 107323 від 07.08.2025 дозволяє однозначно ідентифікувати як сам факт перевезення оцінюваного товару, так і числові значення витрат, понесених у зв`язку з таким перевезенням.
Таким чином, на думку суду, висновок митного органу про те, що підприємство, яке надало документи для підтвердження транспортних витрат, повинно однозначно ідентифікуватися з підприємством, що здійснило перевезення товару, не ґрунтується на вимогах Митного кодексу України, суперечить положенням статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» .
Судом також встановлено, що відповідач відмовив позивачу у перегляді Рішення про коригування митної вартості № 25UA100430585923U0 від 11.08.2025 з причин пропуску строку, передбаченого ч. 8 ст. 55 МКУ, у зв`язку із поданням додаткових документів із пропуском цього строку на 1 день.
Суд вважає, що відповідач неправомірно не врахував поважність причин пропуску строку на подання додаткових документів, не прийнявши додаткові документи до уваги.
Поважність пропуску строку, передбаченого частиною восьмою статті 55 Митного кодексу України, у даному випадку підтверджується сукупністю об`єктивних обставин, які унеможливили своєчасне подання додаткових документів митному органу, та які прямо зафіксовані самим позивачем у письмовому зверненні до відповідача. 
Так, Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційним підприємством «К.І.Т. LTD» до Київської митниці Держмитслужби було подано клопотання № 07-11 від 07.11.2025 про визнання причин пропуску строку поважними та прийняття до розгляду додаткових документів, поданих у порядку ч. 8 ст. 55 МК України. У зазначеному клопотанні позивач чітко визначив хронологію перебігу строку: випуск товарів у вільний обіг здійснено 11.08.2025 за митною декларацією № 25UA100430585957U0 від 11.08.2025, перебіг 80-денного строку розпочався 12.08.2025 та завершився 30.10.2025, тоді як лист про надання додаткових документів № 31-10 від 31.10.2025 було подано до митного органу на 81-й день, тобто з пропуском строку лише на один календарний день.
Як зазначено у клопотанні № 07-11 від 07.11.2025, причиною такого пропуску була тимчасова непрацездатність директора підприємства, який є єдиною уповноваженою особою, що має право підпису та використання кваліфікованого електронного підпису (КЕП) для подання документів до митних органів в електронній формі. 
До клопотання долучено листок непрацездатності № 16900212-2031357016-1, з якого вбачається, що директор підприємства перебував на лікарняному з 20.10.2025 по 30.10.2025 включно, тобто саме у період завершення граничного строку, передбаченого ч. 8 ст. 55 МК України. 
Таким чином, у проміжку часу, коли строк спливав, у позивача об`єктивно була відсутня технічна та юридична можливість подати додаткові документи до митного органу, оскільки їх подання можливе виключно з використанням або фізичного підпису керівника або КЕП уповноваженої особи.
При цьому обставини, викладені у клопотанні, свідчать, що після усунення зазначеної перешкоди додаткові документи були подані негайно, а саме — 31.10.2025, тобто наступного дня після завершення Періоду тимчасової непрацездатності директора, що також прямо зазначено у тексті клопотання № 07-11 від 07.11.2025. Така часово-причинна прив`язка підтверджує, що пропуск строку перебуває у прямому зв`язку саме з об`єктивними обставинами, а не з бездіяльністю або зволіканням з боку підприємства.
Водночас твердження митного органу про те, що у листі від 31.10.2025 № 31- 10 «єдиним новим документом» є платіжна інструкція № 902 від 12.09.2025, а отже всі інші додаткові документи нібито були наявні у підприємства задовго до спливу строку, не спростовує поважності причин пропуску строку та ґрунтується на формальному підході до оцінки обставин справи. По-перше, хвороба керівника не є плановим явищем, а тому наявність або відсутність додаткових документів до часу хвороби не може обґрунтовувати неповажність цієї причини. По-друге, як вбачається зі змісту листа № 31-10 від 31.10.2025, позивач подавав не окремий «новий» документ, а комплекс додаткових документів, спрямованих на підтвердження числових значень складових митної вартості, зокрема у взаємозв`язку між договором транспортного експедирування, актами виконаних робіт, рахунками, платіжними документами та проформою-інвойсом.
Сам по собі факт того, що окремі документи (у тому числі платіжна інструкція № 902 від 12.09.2025) були датовані раніше, не усуває об`єктивної неможливості їх подання митному органу у межах строку, з огляду на відсутність у позивача технічної можливості здійснити письмове або електронне подання документів у період тимчасової непрацездатності уповноваженої особи.
Отже, у цій справі пропуск строку, визначеного частиною восьмою статті 55 Митного кодексу України, є мінімальним, перебуває у прямому причинному зв`язку з документально підтвердженими об`єктивними обставинами та не може розцінюватися як підстава для неврахування поданих додаткових документів, а позиція митного органу щодо «наявності всіх документів задовго до спливу строку» не спростовує поважності причин такого пропуску та не враховує реальний механізм і спосіб їх подання до митних органів.
Щодо наявності в офіційних базах митниці інформації про більшу вартість аналогічних товарів.
Посилання відповідача в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС Держмитслужби України не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митцої вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару за ціною договору.
Слід зазначити, що Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) ДФС (Держмитслужби) України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості перевірити наявну у ній інформацію.
У постановах Верховного Суду від 21.02.2018р. у справі №820/17417/14, від 04.09.2018р. у справі №818/1186/17 сформовано правову позицію з приводу того, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митно`ґвартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.
В ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
Суд вказує, що наявність в відповідача інформації про більшу вартість товару є лише підставою для перевірки обґрунтованості заявленої позивачем митної вартості але не є підставою для винесення рішення про коригування митної вартості.
Судом встановлено, що із митними деклараціями митному органу надані усі необхідні та достатні документи, що підтверджують митну вартість ввезених товарів.
Позивач відповідно до вимог ст.ст. 52, 53 МКУ подав усі необхідні документи для митного оформлення придбаного товару за ціною договору, які не містили в собі розбіжностей, зазначених в частині треті статті 53 цього Кодексу.
Митний орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом - ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та орган місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень т у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.І ст.248 МКУ, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Згідно положень статті 264 МКУ встановлено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Статями 49, 50 МКУ визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Частинами 4, 5 статті 58 МКУ встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно із п.п.5, 6, 7 ч.10 ст.58 МКУ, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.ч.І, 2 ст. 52 Митного кодексу України).
Згідно із ч.2 ст.53 МКУ, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 статті 53 МКУ встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до ч.ч.І, 2 ст.53 МКУ, передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Згідно із ч.ч.І-3 ст.54 МКУ, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.б, 7 ст.54 МКУ, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч.ч.З, 4 ст.64 Митного кодексу України).
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст.58 Митного Кодексу України.
Так, згідно ч.1,2,3 ст.57 МК України, зазначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У відповідності до ст.60 МК України передбачений метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.
У відповідності до ст.64 МК України передбачений резервний метод.
Стаття 64 МК України, передбачає, що митна вартість імпортних товарів не визначається за резервним метод на підставі: «5) ціни товарів, що поставляються з країни- експортера до третіх країн».
Тому,на думку суду, застосування митним органом резервного методу у рішенні про коригування заявленої митної вартості товарів не відповідає положенню п.5 ч.З ст.64 МК України.
Суд вказує, що відповідач має право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обгрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Таким чином, наявність у Відповідача обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, який вплив цих розбіжностей на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.
Обов`язок доведення обгрунтованості сумніву щодо митної вартості митним органом визначено в постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №809/278/17.
Суд вказує, що митниця має право витребувати тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ч. З ст.53 МКУ.
Отже, ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за основним (першим) методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, містять усі данні, необхідні для визначення митної вартості за 1 методом, обраним декларантом.
Згідно позиції Верховного Суду, висловленою в постанові від 23.02.2021 р. у справі № 805/5039/16-а, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Таким чином, суд робить висновок, що подані документи не містили розбіжностей щодо вартісних та кількісних показників оцінюваного товару, також ознаки підробки документів відсутні й усі відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості та ціни, що сплачена за товар, у документах наявні, тому оцінка митним органом відомостей у поданих документах як таких, що містять розбіжності, не відповідає фактичним обставинам.
Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів № UA100430/2025/000021/1 від 11.08.2025 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно з постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 №7 «скасування акта суб`єкта владних повноважень, як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не надає жодних правових наслідків з моменту прийняття такого акта».
Отже, всі відомості, внесені до митної декларації на підставі скасованого рішення про коригування, є недостовірними з моменту вступу в силу судового рішення про скасування рішення про коригування митної вартості, оскільки ґрунтуються на акті індивідуальної дії, який не спричинив жодних правових підстав. Сплачені на підставі скасованого рішення митні платежі, є надміру сплаченими згідно зі ст. 14 Податкового кодексу України, а у декларанта з`являється право звернутися у фіскальний орган, який завершив митне оформлення, із заявою про повернення надміру сплаченого грошового зобов`язання, згідно зі ст. 301 МКУ, статтями 34, 43 ПКУ.
Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог підприємства – позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , - 

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "K.I.T. LTD" (вул. Новопроектна, буд. 7,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61044, код ЄДРПОУ30290694) до Київської митниці Державної митної служби України (бульв. Гавела Вацлава, буд. 8А,м. Київ,03124, код ЄДРПОУ43997555) про визнання протиправним та скасування рішення- задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості № UA100430/2025/000021/1 від 11.08.2025.
Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби України (код ЄДРПОУ - 43997555) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО “К.І.Т. L.T.D ” (код ЄДРПОУ - 30290694) судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістьсот шістдесят дві) грн. 40 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.