Справа№ 953/10356/25 
н/п 1-кп/953/491/26 
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

"03" червня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
захисника – ОСОБА_4 , 
обвинуваченої – ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження №12025221130001426 від 16.09.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженки м.Харкова ,громадянки України, із середньою освітою, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимої:
20 березня 2023 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт;
23 грудня 2024р. вироком Чугуївського міського суду Харківської області за ч.2 ст.389 КК України , який скасований в частині призначення покарання вироком Харківського апеляційного суду від 19.02.2026р. та призначено покарання, із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України,  1 рік 10 днів пробаційного нагляду,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

встановив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судима за вчинення умисного злочину проти власності, судимість за який не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не стала, з корисливих мотивів, діючи умисно, повторно із прямим умислом, спрямованим на забезпечення злочинного результату та вчинення злочину пов`язаного із незаконним заволодінням чужого майна, вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, 12 вересня 2025 приблизно о 05 годині, встановити точний час не виявилось можливим, у ОСОБА_6 , перебуваючи в орендованій квартирі своєї подруги за адресою: АДРЕСА_2 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою отримання доходу за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_7 № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, неодноразово продовженого та діючого на теперішній час по всій території України, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, зняла зі стіни телевізор торгової марки Saturn model LED40HD500U S/N 09201503967 вартістю згідно висновку судово- товарознавчої експертизи №14175 від 23.09.2025 - 3677,67 грн., разом з кронштейнером торгової марки Vinga ТМ20-6452 вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №14175 від 23.09.2025 - 336,67 грн., тим самим викрала майно.
Після чого, ОСОБА_8 залишила місце вчинення злочину, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинила потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 4014,34 грн..
Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
Допитана під час судового розгляду обвинувачена свою вину не визнала, при цьому зазначила, що в літку 2025р. вона стала проживали разом із ОСОБА_10 в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . вказану квартиру знімала ОСОБА_11 . У квартирі на стіні висів телевізор. Вона збиралась переїхати до себе додому в Чугуїв, однак ОСОБА_12 не було, ключі ОСОБА_11 забрала із собою. Щоб телевізор не вкрали ОСОБА_11 попросила його забрати додому.Вона забрала телевізор, потім до неї прийшла поліція по іншому кримінальному провадженню та виявила телевізор. Телевізор належав власнику квартири, щоб його не викрали, оскільки квартира залишалась відчиненою, вона його забрала додому. В подальшому ОСОБА_11 збиралась його повернути, потім казала здасть в ломбард.
Вина обвинуваченої підтверджується дослідженим судом належними та допустимими доказами.
Протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 16.09.2025р., відповідно до якої ОСОБА_9 повідомляє про викрадення телевізора , за адресою: АДРЕСА_3 (т. 1 а.с.102-103)
За показаннями потерпілого ОСОБА_9 , він придбав квартиру АДРЕСА_4 . У квартирі були меблі та телевізор торгової марки Saturn, який висів на кранштейні на стелі. 17.08.2025р. він здав вказану квартиру дівчатам на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Десь у вересні 2025р. йому зателефонувала поліція, повідомила, що його квартира відчинена. Він приїхав, побачив, що в квартирі був відсутній телевізор із кранштейном. В подальшому поліція повернула йому зниклий телевізор, він написав розписку. (т.1 а.с.185а)
За протоколом впізнання від 17.09.2025р.. в присутності двох понятих, серед чотирьох фотознімків жінок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_15 , яка 17.08.2025р. орендувала квартиру АДРЕСА_4 . (т.1 а.с.119-121).
За протоколом впізнання від 17.09.2025р.. в присутності двох понятих, серед чотирьох фотознімків жінок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_16 яка 17.08.2025р. була разом із ОСОБА_13 , коли він передавав ключі від квартири АДРЕСА_4 . (т.1 а.с.122-124).
Протоколом огляду місця події від 16.09.2025р., із фототаблицею, відповідно до якого слідчим в присутності двох понятих, за участю ОСОБА_9 , проведено огляд квартири АДРЕСА_4 . У квартирі двері відчинені, замки не пошкоджені, наявні меблі. На стіні на відстані приблизно 60 см. від кута кухонної меблі розташована частина металевої конструкції кронштейну прикручена болтами. За поясненнями ОСОБА_9 на вказаному місці був розташований телевізор ТМ «Saturn LEP 40 HP 500 V», який викрадено разом з кронштейном. (т.1 а.с. 104-111)
Протоколом огляду предметів від 16.09.2025р., із відеозаписом, відповідно до якого в присутності двох понятих слідчим оглянутий телевізор в корпусі чорного кольору, діагоналлю 40 дюймів, торгової марки Saturn, моделі LEP 40 HP 500 V, який видала ОСОБА_5 . Постановою слідчого від 16.09.2025р. телевізор ТМ «Saturn» модель LEP 40 HP 500 V, визнаний речовим доказом, переданий на відповідальне зберігання потерпілому (т.1 а.с. 112-116)
Ухвалою слідчого судді від 22.09.2025р. на телевізор накладений арешт ТМ «Saturn» модель LEP 40 HP 500 Vт (т.1 а.с. 117-118)
За висновком судової товарознавчої експертизи від 23.09.2025р., проведеної ННЦ «Інститут судових експертиз ім.Засл. проф.М.С. Бокаріуса», вартість телевізора торгової марки Saturn, моделі LEP 40 HP 500 V та кронштейну станом на 12.09.2025р. складає 4014,34 грн. (т. 1 а.с. 128-134)
За показаннями свідка ОСОБА_17 , вона знайома із ОСОБА_5 на теперішній час проживає разом із нею в м. Чугуїв. В липні 2025р. вона зняла квартиру у раніше не відомого їй Трефілова, з нею була її знайома ОСОБА_18 , вона допомагала їй. Квартира розташована по АДРЕСА_2 . В квартирі були меблі, холодильник, мікрохвильова піч та на стіні висів телевізор. Спочатку вона жила сама, потім із нею проживала ОСОБА_5 . Вона посварилася із ОСОБА_5 та поїхала до друзів, при цьому забрала ключі від квартири. Ірина повинна була їхати додому, оскільки помирилась із чоловіком та оскільки ключів у неї не було, вона попросила забрати телевізор, щоб його не вкрали. Кронштейн не просила забирати, він нікому не потрібний. ОСОБА_19 телевізор відвезла до себе додому в Чугуїв. В цей час ОСОБА_20 написав заяву до поліції про крадіжку телевізора. Співробітники поліції найшли ОСОБА_21 та телевізор. На досудовому розслідуванні казала, що ОСОБА_22 викрала телевізов за проханням поліції.
За показаннями свідка ОСОБА_16 , вона в липні 2025р. допомагала ОСОБА_23 зняти квартиру по АДРЕСА_2 . Власник квартири передав 1 примірник ключів від квартири. Вона була у цій квартирі бачила , що на стелі висів телевізор. Лера жила спочатку одна, потім із нею стала проживати ОСОБА_24 , ОСОБА_11 скаржилась на ОСОБА_25 , зазначала, що остання її виживає, хоче вкрасти телевізор та віднести до ломбарду. В подальшому від поліції дізналась про крадіжку телевізора.
За показаннями свідка ОСОБА_26 він знайомий із ОСОБА_5 остання разом із подругою знімала квартиру. Приблизно в кінці літа 2025р. він залишився ночувати у квартирі. Бачив, що у квартирі на стелі висить телевізор. Вранці ОСОБА_25 викликала таксі, сказала , що переїжджає в Чугуїв, він допомагав їй виносити речі, речі були у сумках.
За протоколом впізнання від 18.09.2025р.. в присутності двох понятих, серед чотирьох фотознімків жінок свідок ОСОБА_26 впізнав ОСОБА_5 , як жінку який допомагав 12.09.2025р. в ранці переносити речі з квартири на першому поверсі б. АДРЕСА_5 (т.1 а.с. 126-127).
Приведені докази у їх сукупності, свідчать про доведеність крадіжки ОСОБА_27 чужого майна – телевізора разом із кронштейном. Так, за показаннями самої обвинуваченої вона усвідомлювала, що бере з квартири чужий телевізор та кронштейн до нього. Повернутий був телевізор і кранштейт, лише після виявлення викраденого телевізора поліцією у ОСОБА_5 .
Оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченої в інкримінованому кримінальному правопорушенні по за розумним сумнівом, та вірну кваліфікацію її дій за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану. 
Як особа ОСОБА_5 : не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позбавлена батьківських прав відносно дітей, має дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.24-26,135-144,166-129)
20 березня 2023 ОСОБА_5 засуджена вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
23 грудня 2024р. ОСОБА_5 засуджена вироком Чугуївського міського суду Харківської області за ч.2 ст.389 КК України, який скасований в частині призначення покарання вироком Харківського апеляційного суду від 19.02.2026р. та призначено покарання, із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України,  частково приєднано невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 20 березня 2023 року та остаточно призначеного до 1 року 10 днів пробаційного нагляду,
За вироками від 13 грудня 2022 Чугуївського міського суду Харківської області, від 23 січня 2023 Київського районного суду м. Харков, від 09 лютого 2024 Чугуївського міського суду Харківської області, ОСОБА_5 є не судимою, в силу положень ч.3 ст. 88 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до тяжкого злочину,  конкретні обставини за яким вчинений злочин, особу винної, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої і вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкцій встановлених ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Як, встановлено судом ОСОБА_5 вчинила крадіжку 12.09.2025р.
23 грудня 2024р. вироком Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_5 визнана винуватою вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та їй призначено покарання. 19.02.2026р. Харківським апеляційним судом ухвалений обвинувальний вирок, яким скасований вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання та призначене нове покарання, у виді пробійного нагляду строком 1 рік 10 днів. 
За ч.1 ст. 49-2 КВК строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації. 
Вказане покарання ОСОБА_5 не відбула, оскільки була затримана 14.01.2026р. по іншому кримінальному провадженню, яке перебуває на розгляді в іншому суді, до неї застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до правового висновку ВС у справі №766/39/17 01 червня 2020 року при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:
а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів);
б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).
При цьому скасування судом апеляційної інстанції такого попереднього вироку в частині покарання з підстав неправильного звільнення від відбування покарання або у зв`язку з необхідністю призначити більш суворе покарання не перешкоджає застосуванню ст. 71 КК, оскільки в такому разі апеляційний суд не спростовує висновків суду першої інстанції щодо винуватості особи у вчиненні злочину і не скасовує вироку в цій частині, а навпаки посилює покарання чи вказує на необхідність його відбування реально.
Отже, в даному випадку , підлягає застосуванню ч.1 ст. 71 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. 
За п.1, ч.1, ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні пробаційного нагляду.
З урахуванням наведеного, на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком - Харківського апеляційного суду від 19.02.2026р., з урахуванням вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 23.12.2024р.,  у виді 6 місяців пробійного нагляду, що складає 3 місяці позбавлення волі, до покарання призначеного за цим вироком у виді позбавлення волі.
Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 слід обчислювати з дня ухвалення вироку. 
Запобіжний захід по даному кримінальному проваджені ОСОБА_5 не обирався.
Судові витрати на залучення експерта в сумі 3392,64 грн. підлягають стягненню з обвинуваченої на корить держави. 
Долю речових доказів, слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 174, 370,371 КПК України, суд,- 

ухвалив :
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 
На підставі ч.1 ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України, шляхом частково приєднання невідбутної частини покарання, призначеного вироком Харківського апеляційного суду від 19.02.2026р., з урахуванням вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 23.12.2024р. , до покарання призначеного за цим вироком, остаточно до відбуття ОСОБА_5 , призначити покарання у виді позбавлення волі стром 5 років 3 місяці.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 03.06.2026р. 
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 3392 грн.64 коп.
Речовий доказ: - телевізор торгової марки Saturn model LED40HD500U S/N 09201503967 разом з кронштейнером торгової марки Vinga ТМ20-6452, залишити у ОСОБА_9 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді від 22.09.2025р. 
На вирок може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Київський районний суд м.Харкова. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1