Справа № 450/1735/26 
Провадження № 2/450/1893/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді Мельничук І. І.
секретаря судового засідання  Дикої О. Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Договором позики №71335721 в розмірі 6 299,90 грн., з яких: 2 000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 99,90 грн. – сума заборгованості за процентами; 200 грн. – сума заборгованості за комісією; 4 000,00 грн. – сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0 грн. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування; суму заборгованості за Договором позики №6578272 в розмірі 19 907,11 грн., з яких: 5 050,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 885,98 грн. – сума заборгованості за процентами; 871.13 грн. – сума заборгованості за комісією; 10 100,00 грн. – сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0 грн. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування; суму сплаченого судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 27.08.2025 року звернулася до ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та уклала кредитний договір № 71335721, отримавши грошові кошти на споживчі потреби. Вказав, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у загальному розмірі 6 299,90 грн. В той же час, ОСОБА_1 14.08.2025 року звернулася до ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та уклала кредитний договір № 6578272, отримавши грошові кошти на споживчі потреби. Вказав, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у загальному розмірі 19 907,11 грн. Зазначив, що 16.09.2025 року між ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 16/09/25, відповідно до якого, а також згідно з реєстром права вимоги, позивач набув право вимоги до відповідача за вищевказаними кредитними договорами. У зв`язку із вищенаведеним, позовні вимоги підтримує, просить задоволити.
Ухвалою від 14.04.2026 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 
Ухвалою від 14.04.2026 року постановлено витребувати у АТ «Універсал Банк» (ЄДРПОУ 21133352, юридична адреса: 04080, Україна, м. Київ, вул. Оленівська, буд. 23) наступні документи/інформацію: інформацію щодо належності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) карткового рахунку № НОМЕР_2 ; виписку по картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в АТ «Універсал Банк» ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за період з 27.08.2025 року по 30.08.2025 року; виписку по картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в АТ «Універсал Банк» ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за період з 14.08.2025 року по 17.08.2025 року.
У судове засідання представник позивача не з`явився, однак направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги, просить задоволити.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. У вказаний строк не надала суду відзиву на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. 
Відповідно до вимог ч. 2 г ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За частиною 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.
Відповідно до статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
В силу статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У відповідності до статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Судом встановлено, що 27.08.2025 року ОСОБА_1 уклала із ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» кредитний договір № 71335721 шляхом підписання такого електронним підписом у виді одноразового ідентифікатора 60237, внаслідок чого отримала кредит на споживчі потреби у розмірі 2000,00 грн строком на 15 днів, а саме до 10.09.2025 року, зі сплатою 0,3 % на день протягом всього строку кредитування та одноразової комісії в розмірі 10 % від суми кредиту.
Встановлено, що кредитодавець повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 71335721 від 27.08.2025 року, що підтверджується довідкою ТзОВ «Европейська Платіжна Система» № КД-000023650 від 06.01.2026 року та копією платіжної інструкції/операції.
16.09.2025 року між ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 16/09/25, відповідно до умов якого, первісний кредитор ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) новому кредитору ТзОВ «Деал Фінанс Груп» свої права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення до них і сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти.
З реєстру права вимоги № 23/12/25-02 від 23.12.2025 року до договору факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 року вбачається, що ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» відступило на користь ТзОВ «Деал Фінанс Груп» право вимоги до відповідача за кредитним договором № 71335721 від 27.08.2025 року в розмірі 6 299,90 грн, що складається з 2000 грн заборгованості по тілу кредиту, 99,90 грн заборгованості за відсотками, 200 грн заборгованості за комісією, 4 000,00 грн заборгованості за неустойкою (пенею).
У відповідності розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», заборгованість відповідача за кредитним договором № 71335721 від 27.08.2025 року станом на 23.12.2025 року становить 6 299,90 грн, що складається з 2000 грн заборгованості по тілу кредиту, 99,90 грн заборгованості за відсотками, 200 грн заборгованості за комісією, 4 000,00 грн заборгованості за неустойкою (пенею).
Судом встановлено, що 14.08.2025 року ОСОБА_1 уклала із ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» кредитний договір № 6578272 шляхом підписання такого електронним підписом у виді одноразового ідентифікатора 831302, внаслідок чого отримала кредит на споживчі потреби у розмірі 5 050,00 грн строком на 360 днів, а саме до 08.08.2026 року, зі сплатою 0.95 % на день протягом всього строку кредитування та одноразової комісії в розмірі 17.25 % від суми кредиту.
Встановлено, що кредитодавець повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 6578272 від 14.08.2025 року, що підтверджується довідкою ТзОВ «Европейська Платіжна Система» № КД-000020984 від 02.01.2026 року та копією платіжної інструкції/операції.
16.09.2025 року між ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 16/09/25, відповідно до умов якого, первісний кредитор ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) новому кредитору ТзОВ «Деал Фінанс Груп» свої права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення до них і сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти.
З реєстру права вимоги № 23/12/25-01 від 23.12.2025 року до договору факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 року вбачається, що ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» відступило на користь ТзОВ «Деал Фінанс Груп» право вимоги до відповідача за кредитним договором № 6578272 від 14.08.2025 року в розмірі 19 907,11 грн, що складається з 5 050,00 грн заборгованості по тілу кредиту, 3 885,98 грн заборгованості за відсотками, 871,13 грн заборгованості за комісією, 10 100,00 грн заборгованості за неустойкою (пенею).
У відповідності розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», заборгованість відповідача за кредитним договором № 6578272 від 14.08.2025 року станом на 23.12.2025 року становить 19 907,11 грн, що складається з 5 050,00 грн заборгованості по тілу кредиту, 3 885,98 грн заборгованості за відсотками, 871,13 грн заборгованості за комісією, 10 100,00 грн заборгованості за неустойкою (пенею).
Водночас, суд не може в повній мірі погодитись із наведеною позивачем сумою заборгованості відповідача за кредитними договорами № 71335721 від 27.08.2025 року та № 6578272 від 14.08.2025 року з огляду на наступне.
Окрім заборгованості за тілом кредиту, відсотками, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача за кредитним договором № 71335721 від 27.08.2025 року: 200 грн заборгованості за комісією, 4 000,00 грн заборгованості за неустойкою (пенею), а за кредитним договором № 6578272 від 14.08.2025 року: 871,13 грн заборгованості за комісією, 10 100,00 грн заборгованості за неустойкою (пенею).
Разом з тим, у відповідності до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно зі статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України установлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відтак, заявлена представником позивача заборгованість за неустойкою (пенею) в розмірі 4000,00 грн. та 10 100,00 грн. не підлягатиме стягненню з відповідача на користь ТзОВ «Деал Фінанс Груп».
У той же час, щодо позовних вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією у розмірі 200 грн. та 871,13 грн., суд зазначає наступне :
За змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України та ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Оскільки комісія позивачем нараховується відповідачу за дії, які кредитор вчиняє на власну користь, а саме стягується за послуги пов`язані з наданням кредиту, при цьому не вказаний перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням кредиту, тому суд приходить до висновку про безпідставність вимог в цій частині також.
Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги, підлягають частковому задоволенню.
Враховуючи викладене, перевіривши надані позивачем докази, позовні вимоги слід задоволити частково та стягнути з відповідача заборгованість за Договором позики №71335721 від 27.08.2025 року в розмірі 2099,90 грн., з яких: 2 000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 99,90 грн. – сума заборгованості за процентами, а також за Договором позики №6578272 від 14.08.2025 року в розмірі 8 935,98 грн., з яких: 5 050,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 885,98 грн. – сума заборгованості за процентами.
Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача.
За статтею 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивував позовні вимоги, частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому такі слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 11 035,88 грн.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити наступне.
Відповідно до частин 1, 2, 8 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно із частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12.02.2020 у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
З долучених до позовної заяви договору про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року, додатку № 1 до нього, витягу з акту № 7-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги від 14.01.2026 року, платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 16.01.2026 року, вбачається, що розмір понесених позивачем витрат у зв`язку з розглядом цивільної справи за позовом ТзОВ «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 , становить 4500 грн та складається з послуг, а саме вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів вартістю 500 грн; підготовка/складання та направлення/подача однієї позовної заяви до боржника вартістю 4000 грн.
Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (додаткова постанова Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, відповідно до якої не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Верховний Суд у своїй постанові від 28.06.2023 у справі № 369/576/22 зазначив, що суд може з власної ініціативи зменшити розмір витрат на правничу допомогу, застосувавши критерії, визначені статтею 141 ЦПК України. При цьому це не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони про зменшення розміру таких витрат.
Дослідивши надані представником позивача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що деякі види робіт мають не обґрунтовано завищену вартість.
Як вбачається із згаданих вище документів наданих адвокатом, предметом наданої професійної правничої допомоги є вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів вартістю, підготовка/складання та направлення/подача однієї позовної заяви до боржника вартістю.
Спірні правовідносини між сторонами у справі виникли щодо стягнення заборгованості, які підлягатимуть частковому задоволенню в сумі 11 035,88 грн.
Суд констатує, що даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, відноситься до категорії малозначних справ, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, а відтак заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн є завищеними порівняно з вартістю послуг з правничої допомоги в таких категоріях спору, оскільки матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви, а враховуючи усталену практику дана справа є не складною. При цьому, адвокатом зовсім не мотивована необхідність витрачання значного часу на аналіз документів, які знаходяться в матеріалах справи, ступінь складності та новизни правових питань, досліджених адвокатом.
Отже, керуючись принципами справедливості, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, тобто відповідністю понесених витрат, складності, обсягу та характеру наданої адвокатом допомоги, а також співмірності цих витрат із ціною, конкретних обставин справи, суд вважає, що визначений сторонами до відшкодування гонорар, є завищеним і не являється співмірним, обґрунтованим і пропорційним об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи, а також є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг у аналогічних справах, обсяг наданих адвокатом послуг не відповідає критерію реальності, а відтак суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 3000 грн, оскільки такий розмір витрат є необхідним і неминучим для позивача, який був змушений до залучення професійної правничої допомоги адвоката.
Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 279 ЦПК України, статтями 3, 13, 16, 509, 512-514, 517, 526, 527, 530, 599, 610-612, 614, 639, 1048-1050, 1054, 1056-1, 1077 ЦК України, статтями 3, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», суд,-
ВИРІШИВ:
позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (код ЄДРПОУ 44280974, 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3) заборгованість за Договором позики №71335721 від 27.08.2025 року в розмірі 2099,90 (дві тисячі дев`яносто дев`ять гривень 90 копійок) грн., з яких: 2 000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 99,90 грн. – сума заборгованості за процентами; за Договором позики №6578272 від 14.08.2025 року в розмірі 8 935,98 (вісім тисяч дев`ятсот тридцять п`ять гривень 98 копійок) грн., з яких: 5 050,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 885,98 грн. – сума заборгованості за процентами.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (код ЄДРПОУ 44280974, 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 121,92 грн (одна тисяча сто двадцять одна гривня 92 копійки) гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 262,37 грн (одна тисяча двісті шістдесят дві гривні 37 копійок).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 19.05.2026 року.

Суддя: І. І. Мельничук