Справа № 143/423/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року   м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого – судді Бойка А.В.,
з участю секретаря судових засідань Шуваріної В. А.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Погребище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за законом, - 

Встановив:

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за законом. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , яка була власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті матері, у визначений законом строк, позивачка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та оформила свої спадкові права на частину майна спадкодавця. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно.
Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 17.04.2026 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, витребувано у Державного нотаріуса Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області інформацію щодо заведення та наявності спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
01.05.2026 на виконання ухвали суду із Погребищенської державної нотаріальної контори надійшла відповідь від 28.04.2026 №196/01-16, згідно з якою після смерті ОСОБА_2 є заведена спадкова справа №352 від 12.07.2004, яка знаходиться в державному нотаріальному архіві Вінницької області.
Ухвалою суду від 18.05.2026 витребувано із Державного нотаріального архіву Вінницької області копію спадкової справи №352 від 12.07.2004, що заведена державним нотаріусом Погребищенської державній нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
10.06.2026 із Державного нотаріального архіву Вінницької області надійшла копія спадкової справи №352 до майна померлої ОСОБА_2 , з якої вбачається, що після смерті останньої спадщину прийняла її дочка ОСОБА_1 (а. с. 56-116). 
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутності (а. с. 20).
Представник відповідача в судове засідання не з`явилася також, надіслала заяву у якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує (а. с. 51). 
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно зі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 
Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Беззаперечно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 25.03.2002 Відділом реєстрації актів громадського стану Поргебищенського районного управління юстиції Вінницької області (а. с. 10). 
Як вбачається з рішення 8 сесії 22 скликання Білашківської сільської ради народних депутатів ввід 13.09.1997 (а. с. 17) та Списку громадян м. Погребище, яким передаються земельні ділянки у приватну власність і користування від 19.08.1997 (а. с. 18), ОСОБА_2 була власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до технічного паспорта від 18.07.2025, зазначене домоволодіння складається з житлового будинку, прибудови, ганку з козирком, прибудови, тамбуру, ганку, навісу, літньої кухні-сараю, погреба (а. с. 12-14).
Позивачка ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 виданим 23.08.1954 (а. с. 6а), Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00047975111 від 14.11.2024 (а. с. 7) та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00047960783 від 13.11.2024 (а. с. 9).
Після смерті матері, у визначений законом строк, позивачка прийняла спадщину, що належала спадкодавцю та оформила свої спадкові права на земельну частку (пай) та майновий пай (а. с. 48-49).
Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю документа, який підтверджує право власності спадкодавця на це майно (а. с. 11).
Дані правовідносини у системному зв`язку регулюються:
-ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном;
-ст. 525 ЦК УРСР 1963 року, згідно з якою часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу;
-ч.2 ст.548 ЦК УРСР 1963 року, відповідно до якої прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини;
-п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, згідно з якою спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;
-ст.392 ЦК України якою передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; що ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, враховуючи визнання позову представником відповідача, який як орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями розпоряджатися майном територіальної громади, до якої може перейти право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 у разі визнання його судом відумерлою спадщиною, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на це майно.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Прийняти визнання позову представником відповідача Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області Жмурчук Оленою Миколаївною.
Позов задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителькою АДРЕСА_2 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, позначений в технічному паспорті літерою «А», з прибудовою позначеною літерою «а», загальною площею 88,0 кв.м., житловою площею 33,5 кв. м., прибудову позначену літерою «а-1», тамбур позначений літерою «а-2», ганок, навіс позначений літерою «а-3», літню кухню – сарай позначених літерою «Б», погріб позначений літерою «п/Б», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя