Справа № 646/2289/23 
№ провадження 2/646/354/2026 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 року        м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова
у складі: головуючого – судді Барабанової В.В.
за участю секретаря судового засідання Ільченко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал» до  ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

29.05.2023 до суду надійшла позовна заява представника Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк» «КОНКОРД» – адвоката Павленка Сергія Валерійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позиція позивача.
Позов мотивований тим, що з метою отримання банківських послуг відповідач звернувся до банку та підписав заяву про надання кредиту/кредитний договір від 18.07.2018 №60.16.000109 про відкриття поточного рахунку та надання платіжної картки №93.16.000028 про надання кредитних коштів шляхом безготівкового зарахування кредитних коштів на картковий рахунок у розмірі 15 204,00 грн. строком на 24 місяці до 17.07.2020, включно, зі сплатою мінімального щомісячного платежу, який включає сплату 45% річних.
Разом із заявою відповідач підписав розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки.
Позивач зазначив, що підписавши заяву, відповідач приєднався до публічного договору, підтвердив ознайомлення та згоду з тарифами банку.
Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконував, у зв`язку з чим станом на 23.02.2023 у нього утворилась заборгованість в загальному розмірі 27 002,13 грн., з яких 10 274,22 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 215,89 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 3 819,79 грн. - прострочена плата за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості, 12 692,23 грн. – пеня.
Посилаючись на наведене, просить стягнути з відповідача на свою користь вищевказану заборгованість за кредитним договором, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
Рух справи.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.05.2023 вказану цивільну справу призначено до розгляду в загальному позовному провадження до підготовчого судового засідання. 
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.09.2023 закрито підготовче провадження по справі за позовом представника Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк» «КОНКОРД» – адвоката Павленка Сергія Валерійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.11.2023 провадження у цивільній справі №646/1289/2023, провадження №2/646/1283/2023 за позовом Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк» «КОНКОРД», представник позивача – адвокат Павленко Сергій Валерійович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – зупинено у зв`язку з перебуванням відповідача ОСОБА_1 на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції до припинення його перебування на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Відповідно до Закону України від 26 лютого 2025 року №4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів, з 25 квітня 2025 року Червонозаводський районний суд м. Харкова перейменовано на Основ`янський районний суд міста Харкова.
На запит суду від Військової частини НОМЕР_1 ЗСУ України надійшло повідомлення про те, що військовослужбовець ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , 11.12.2023 через сімейні обставини на підставі підпункту «г» підпункту 2, пункту 4 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу».
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 07.01.2026 провадження у цивільній справі за позовом представника Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк» «КОНКОРД» – адвоката Павленка Сергія Валерійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, поновлено. Призначено справу до судового розгляду по суті.
28 січня 2026 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду із заявою про заміну позивача Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк» «КОНКОРД» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 28.01.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про залучення правонаступника позивача задоволено.
Здійснено у цивільній справі №646/2289/23 за позовом Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк» «КОНКОРД» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, процесуальне правонаступництво та замінено первісного позивача Акціонерне товариство ««Акціонерний комерційний банк» «КОНКОРД» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» юридична адреса: місто Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, код ЄДРПОУ 35234236.
В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце повідомлялися своєчасно та належним чином.
У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву.
У матеріалах справи міститься клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що 18.07.2018 ОСОБА_1 звернувся до банку та підписав заяву про надання кредиту/кредитний договір №60.16.000109 та про відкриття поточного рахунку та надання платіжної картки №93.16.000028 про надання кредитних коштів на умовах, передбачених публічним договором, відповідно до якої просив видати йому особисту картку та відкрити поточний рахунок у гривні.
Також відповідач погодив надання кредиту в сумі 15 204,00 грн. строком на 24 місяці, до під 45% річних, зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом та сплатою тіла кредиту відповідно до графіку, останній день платежів 25.06.2020, комісія за видачу кредиту 0 грн, страхування 204,00 грн.
18.07.2018 відповідач отримав платіжну картку № НОМЕР_2 .
Згідно з випискою з особового рахунку за період з 18.07.2018 по 23.03.2021 відповідач отримував кредитні кошти шляхом зняття готівки та оплати товарів/послуг, розмір заборгованості відповідача за тілом кредиту становить 5 204 грн.
Згідно з розрахунком банку станом на 23.02.2023 у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором №60.16.000109 від 18.07.2018 в загальному розмірі 27 002,13 грн., з яких 10 274,22 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 215,89 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 3 819,79 грн. - прострочена плата за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості, 12 692,23 грн. - пеня.
АТ «АКБ «КОНКОРД», керуючись статтями 6, 512-519, 627, 632, 656 Цивільного кодексу України та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №GFD001-UA-20251215- 49852 від 22.12.2025 Банком було укладено Договір №GL6N428119 від 07.01.2026 про відступлення прав вимоги по кредитному договору №60.16.000109 від 18.07.2018 відносно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , право вимоги відступлено на нового кредитова Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 35234236), місцезнаходження: 79018, Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28.
Відповідно до Договору №GL6N428119 від 07.01.2026 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 35234236) перейшло право стягнення заборгованості по кредитному договору №60.16.000109 від 18.07.2018 року відносно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 усіх сум пеней, штрафів, неустойок, що виникли на підставі кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки, умови договорів приєднання були розроблені АТ «АКБ «Конкорд», то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, плату за супроводження кредиту та пеню.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на публічний договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
Представник позивача в прохальній частині позовної заяви просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за кредитним договором №60.16.000109 від 18.07.2018 в загальному розмірі 27 002,13 грн., з яких 10 274,22 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 215,89 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 3 819,79 грн. - прострочена плата за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості, 12 692,23 грн. - пеня.
Щодо вимог стягнути прострочену плату за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості в розмірі 3 819,79 грн. суд зазначає наступне.
Матеріали справи не містять підтверджень, що вказані документи на момент підписання заяви відповідачем взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати плати за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості.
При цьому, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування. До такого висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).
В розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (Додаток №1 до Кредитного договору від 18.07.2018), який підписаний відповідачем, платежі за надані супутні послуги на користь банку, такі як обслуговування кредитної заборгованості та комісія обліковуються за нульовою ставкою, страхування складає 204,00 грн.
З наведених підстав, суд дійшов висновку про те, що банком не доведено, що підписуючи заяву позичальник брав на себе зобов`язання щодо плати за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості.
Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).
Отже, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача плати за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості в розмірі 3 819,79 грн.
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
З розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що пеня банком фактично нарахована у розмірі 12 692,23 грн.
Відповідач не звертався до суду із заявою про застосування строків позовної давності, не надавав до суду власний контррозрахунок заборгованості.
Відомості щодо визнання кредитного договору недійсним, визнання нечинним договору факторингу в матеріалах справи відстуні.
У зв`язку з вищезазначеним, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №60.16.000109 від 18.07.2018 в загальному розмірі 23 182,34 грн., з яких 10 274,22 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 215,89 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 12 692,23 грн. - пеня.
Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення у сумі 23 182,34 грн., тобто 85,85 % від ціни позову.
Питання розподілу судових витрат.  
Пунктом 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Відповідно до ч.1,3 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Види робіт або послуг адвоката, витрат, про відшкодування яких у справі заявлено вимогу, мають відповідати умовам договору про надання правової допомоги, положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і процесуального закону. Витрати на оплату робіт та послуг адвоката, про відшкодування яких заявлено вимогу, мають бути виконані саме тим адвокатом, з яким укладено договір про надання правової допомоги, інакше суд не матиме підстав для вирішення питання про їх відшкодування (постанова Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 910/23210/17).
На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу первісним позивачем АТ «АКБ «Конкорд» надано: договір про надання правової допомоги № 11/22 від 25.11.2022 на 3-х аркушах, які не містять всіх сторінок договору укладений між АТ «АКБ «Конкорд» та Адвокатським об`єднанням «Бізнес і Право» в особі директора Король-Єгорової Є.В., довіреність АТ «АКБ «Конкорд» №41/2023 від 22.02.2023, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю Павленко С.В., досліджуючи які суд дійшов такого висновку.
Позов поданий до суду адвокатом Павленком С.В., в якому він вказаний як представник позивача.
Договір про надання правової допомоги № 11/22 від 25.11.2022, укладений первісним позивачем АТ «АКБ «Конкорд» з адвокатським об`єднанням «Бізнес і Право» в особі директора Король-Єгорової Є.В., однак до позову надано тільки першу-третю та шосту-сьому сторінку цього договору, у зв`язку з чим суд не має можливості встановити, що саме є предметом даного договору, за виконання яких юридичних дій замовник оплачує винагороду (гонорар), час та умови виконання такої роботи та її оплата.
Матеріали справи не містять доказів, що адвокат Павленко С.В. входить до складу Адвокатського об`єднання «Бізнес і Право» чи залучалася останнім до виконання згаданого договору правової допомоги.
Довіреністю від 22 лютого 2023 року за № 41/2023 уповноважено тільки адвоката Павленка С.В. на представництво інтересів банку, посилання на договір про надання правової допомоги відсутнє.
Наведене вище та відсутність доказів витрат на оплату робіт та послуг адвоката Павленка С.В. за договором про надання правової допомоги № 11/22 від 28.11.2022 зумовлює відмову у заявленому відшкодуванні.
Відповідно до ч.1, 4 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Відповідно до ч.8 цієї ж статті, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
В подальшому ні первісним позивачем АТ «АКБ «Конкорд», ні його правонаступником «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» доказів щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу суду надано не було.
За таких обставин, суд вважає, що подані позивачем документи на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості документально не підтверджені, у зв`язку з чим підстав для їх стягнення суд не вбачає і відмовляє в задоволенні.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що задоволено 85,85 %позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, яка становить 2 304,21 грн. (2 684,00 грн. х 85,85 %: 100).
Керуючись п.2 ч. 1 ст.255, ст.ст.12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 274, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 526, 598, 599, 625, 638,1048,1050,1054 ЦК України, суд – 

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал» до  ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №60.16.000109 від 18.07.2018 в загальному розмірі 23 182 (двадцять три тисячі сто вісімдесят дві) грн. 34 коп., з яких 10 274,22 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 215,89 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 12 692,23 грн. - пеня.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 304 (дві тисячі триста чотири) грн. 21 коп.
В стягненні витрат на професійну правничу допомогу з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал», місце знаходження за адресою: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, 28 корпус, 4-й поверх, код ЄДРПОУ: 35234236;
відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: В.В. Барабанова