ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"25" червня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/329/26	

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.
секретар судового засідання Чуйко О.О. 
при розгляді справи за позовом: Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі філії – Херсонського обласного управління Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” (вул. Європейська, 26, м. Херсон, 73003) 
до відповідачів: 1) Фермерського господарства “Мега 5” (вул. Кримська, 13, смт Чаплинка, Чаплинський р-н, Херсонська обл., 75200) 2) фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ) 3) фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 )
про стягнення 1936198,11 грн та звернення стягнення на майно,
за участю представників учасників справи:
від позивача: Лепська А.В.;
від відповідача-1: Кудрявець І.М.;
від відповідача-2: не з`явився;
від відповідача-3: Кудрявець І.М.

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство “Державний ощадний банк України” в особі філії – Херсонського обласного управління Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фермерського господарства “Мега 5”, фізичної особи ОСОБА_1 та фізичної особи ОСОБА_2 , в якій просить суд:
- стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача прострочену заборгованість за договором кредитної лінії від 18.03.2021 № 119.10-10/362, укладеним між Фермерським господарством “МЕГА 5” та Акціонерним товариством “Державний ощадний банк України” в особі філії – Херсонського обласного управління АТ “Ощадбанк”, станом на 16.01.2026, у розмірі 1936198,11 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 1883411,00 грн; проценти за користування кредитом - 52787,11 грн;
- звернути стягнення на трактор колісний John Deere 6195M, 2019 р.в., заводський номер НОМЕР_1 /двигун № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , за договором застави транспортних засобів № Т/177 від 18.03.2021, в рахунок погашення заборгованості Фермерським господарством “МЕГА 5” за договором кредитної лінії від 18.03.2021 № 119.10-10/362, яка складає, станом на 16.01.2026, 1936198,11 грн. 

Позиції учасників справи 
В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачами власних зобов`язань, які виникли на підставі укладеного між позивачем та відповідачем-1 договору кредитної лінії від 18.03.2021 № 119.10-10/362 та договорів, що були укладені в забезпечення виконання відповідачем-1 кредитних зобов`язань. 
Відповідачі подали суду відзиви на позовну заяву (а.с. 15-134, 141-227, т.2; а.с. 18-117, т.3), в яких просять суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі з таких підстав: смт Чаплинка та прилеглі території, де знаходяться матеріальні активи відповідача, були окуповані військами РФ, внаслідок чого доступ до земельних ділянок був втрачений, техніка була недоступна або пошкоджена, працівники не могли виконувати роботу, у зв`язку з чим фермерське господарство повністю припинило свою діяльність; війна, окупація та бойові дії є форс-мажорними обставинами, які звільняють боржників від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань відповідачів у спірних правовідносинах; у простроченні зобов`язань перед позивачем відсутня вина відповідача-1; відповідач-2 та відповідач-3 були вимушені покинути місце постійного проживання та не мали доступу до кореспонденції від банку; транспортний засіб, на який позивач просить суд звернути стягнення, знаходиться на окупованій території, міг бути знищений, викрадений або пошкоджений, а щодо його фактичного стану наразі у відповідачів відсутні відомості.
У відповідях на відзиви (а.с. 122-156, т.3) позивач наголосив про таке: самі по собі обставини ведення бойових дій на території України та тимчасова окупація певних територій не є безумовною підставою ні для припинення зобов`язань, ні для звільнення від їх виконання; надані відповідачами сертифікати Торгово-промислової палати України та посилання лише на норми законодавства, без належного обґрунтування не може вважатися беззаперечним доказом існування форс-мажорних обставин; відповідачами не доведено причинно-наслідкового зв`язку між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання; форс-мажор не звільняє сторін договору від виконання зобов`язань, але звільняє від відповідальності, яка покладається на сторону, за невиконання зобов`язань на період існування форс-мажору, тоді як банком у спірних правовідносинах заявляється лише борг по основному зобов`язанню та процентам; відсутність прибутку, втрата майна становлять один із можливих ризиків підприємницької діяльності і не є незвичайною і не прогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки; відповідач-1 не звертався до банку з повідомленням про втрату предмета застави. 
21.05.2026 відповідачем-1 були подані суду додаткові пояснення (а.с. 4-112, т.4), в яких останній наголосив на тому, що: обставина втрати контролю відповідача-1 щодо власного майна встановлена у рішенні Господарського суду м. Києва від 18.12.2025 у справі № 916/3595/25, при цьому, як зазначає відповідач-1, при розрахунку суми збитків було враховано і вартість заставного майна за кредитним договором; вимоги банку суперечать положенням п. 23-36 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Аналогічні пояснення були надані суду відповідачем-2 та відповідачем-3 (а.с. 113-155, т.4).
08.06.2026 до суду надійшли письмові пояснення позивача (а.с. 162-192, т.4), в яких останній зазначив наступне: у розумінні процесуального закону висновки судів, на які посилаються відповідачі, не мають преюдиційного значення для вирішення спору у цій справі, оскільки у цих рішеннях не оцінювались докази, якими обґрунтовується наявність кредитних відносин між сторонами цієї справи, розмір наданих кредитних коштів, відсоткова ставка, що підлягає сплаті за користування кредитними коштами та порядок її нарахування, строк дії договору та підстави для дострокового повернення кредитної заборгованості, розмір заборгованості та докази на підтвердження її наявності, наявність поручителів та межі їх відповідальності, наявність забезпечення виконання зобов`язання, строк дії договору застави, порядок звернення стягнення на заставне майно; Закон № 4340-IX запроваджує тимчасове матеріально-правове припинення обов`язку виконання грошового зобов`язання, регулює наслідки на стадії виконання зобов`язання і примусового стягнення, але не забороняє суду встановлювати наявність боргу та присуджувати його до стягнення. 

Процесуальні дії у справі
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.02.2026 позовну заяву Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі Херсонського обласного управління Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/329/26; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи; призначено у справі підготовче засідання на 03 березня 2026 року о 12:30.
Ухвалою суду від 02.03.2026 судом було задоволено заяви Фермерського господарства “Мега 5”, фізичної особи ОСОБА_1 та фізичної особи ОСОБА_2 про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
03.03.2026 суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання у справі на 24 березня 2026 року о 12:30.
24.03.2026 суд протокольною ухвалою попередньо продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів; закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 28 квітня 2026 року о 10:00.
28.04.2026 судом було оголошено перерву у судовому засіданні до 28 травня 2026 року о 10:00. 
У зв`язку з перебуванням судді Бездолі Д.О. у відрядженні з 27.05.2026 по 29.05.2026 включно, судове засідання, призначено судом на 28.05.2026 о 10:15, ухвалою суду від 26.05.2026 було перенесено на 12 червня 2026 року о 10:15.
12.06.2026 судом було оголошено перерву у судовому засіданні до 25 червня 2026 року о 14:00.
У судовому засіданні 25.06.2026 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи
Фермерське господарство «Мега 5» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як юридична особа з 30.11.2009, а місцезнаходженням відповідача-1 є: вул. Кримська, 13, смт Чаплинка, Чаплинський р-н, Херсонська область. (а.с. 147-149, т.1) та за цією ж адресою зареєстрований відповідач-3. Відповідач-2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , а також є внутрішньо переміщеною особою з адресою реєстрації: вул. Квітнева, 48, с. Припутні, Хмельницька область. 
18.03.2021 між Акціонерним товариством “Державний ощадний банк України” в особі Херсонського обласного управління Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” (далі - банк) та Фермерським господарством “Мега 5” (далі – позичальник) був укладений договір кредитної лінії № 119.10-10/362 (а.с. 67-84, т.1), за умовами якого банк зобов`язався надати на умовах цього договору, а позичальник отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит у розмірі, визначеному в статті 3 цього договору та забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів в порядку та на умовах, визначених цим договором.
У статті 3 договору визначені, зокрема, наступні умови надання кредиту:
- п. 3.1. – сума максимального ліміту кредитування – 1900000,00 грн;
- п. 3.2. – кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 17.03.2024;
-підп. 3.5.1. п. 3.5. - за користування кредитом позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за процентною ставкою (далі - базова процентна ставка), яка є змінюваною, розмір якої розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим договором із застосуванням такої формули: БПС = Індекс UIRD (3m) + Маржа, де: БПС - розмір базової процентної ставки у процентах річних, який розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим договором; індекс UIRD (3m) - український індекс ставок за депозитами фізичних осіб - середньозважена річна ставка, що розраховується кожного банківського дня в системі Thomson Reuters на основі номінальних ставок по строкових депозитах фізичних осіб у гривні на строк 3 (три) місяці з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору і оприлюднюється на сайті Національного банку України в мережі Інтернет (на дату укладання цього договору за посиланням: http://www.bank.gov.ua/files/UIRD.xls), а також в системі Thomson Reuters. У випадку розходження значень ставки UIRD між різними джерелами інформації, перевага надається значенню ставки UIRD, що оприлюднена в системі Thomson Reuters; маржа - доданок, який виражений у процентах, що становить 7% (сім цілих процентів);
- підп. 3.5.2. п. 3.5. - на момент укладення договору, з урахування визначеного на таку дату індексу UIRD (3m) та із застосуванням формули, передбаченої підп. 3.5.1. цього договору, розмір базової процентної ставки становить 14,33 % річних, який підлягає застосуванню для визначення зобов`язання позичальника зі сплати процентів до моменту першого перегляду (зміни) розміру такої базової процентної ставки у відповідності до підп. 3.5.3. цього договору.
- підп. 3.5.3. п. 3.5. - сторони дійшли згоди, що у випадках, коли розрахований згідно наведеної в підп. 3.5.1. договору формули розмір базової процентної ставки становитиме значення, яке перевищує 30% (тридцять цілих процентів) річних, базова процентна ставка нараховуватиметься в розмірі 30% (тридцять цілих процентів) річних (далі - максимальна процентна ставка);
- підп. 3.6.1.1. – протягом періоду повної компенсації процентів сплата процентів за договором в розмірі базової процентної ставки здійснюється Фондом в повному обсязі у зв`язку з наданням позичальнику компенсації (у випадку отримання позичальником права на таку компенсацію) шляхом списання банком коштів в повній необхідній сумі з рахунку ескроу на рахунок, визначений в п. 3.19. цього договору; 
- підп. 3.11.1. - позичальник зобов`язується здійснити погашення основної суми боргу за кожним траншем не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту отримання траншу незалежно від розміру діючого ліміту кредитування, що встановлений на окремий банківський день згідно з підпунктом 3.3. цього договору; 
- підп. 3.13.2. п. 3.13. - банк має право призупинити надання кредиту (траншу) або відмовитись від надання позичальнику кредиту (траншу) частково або в повному обсязі, відкликати кредит або вимагати дострокового повернення суми кредиту (траншу) та сплати суми нарахованих процентів за користування кредитом (траншу) (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами, що підлягають сплаті за цим договором), у тому числі, але не виключно, у випадку, якщо позичальник вчасно не здійснив погашення основної суми боргу або її частини, або не забезпечив сплату процентів в порядку та способи визначені цим договором та з урахуванням Програми або не здійснив погашення будь-яких інших сум, які підлягають сплаті за цим договором;
- п. 3.14. - відкликання банком кредиту з підстав, визначених п. 3.13. цього договору, здійснюється шляхом направлення позичальнику в порядку, визначеному п. 8.4. цього договору, вимоги про відкликання кредиту. Сторони підтверджують, що відмова банку від наступних видач кредиту не є односторонньою зміною умов цього договору;
- п. 3.15. - після отримання від банку зазначеної вище вимоги про відкликання кредиту, позичальник зобов`язаний не пізніше 25 (двадцяти п`яти) банківських днів з дати направлення банком такої вимоги здійснити повне погашення заборгованості за цим договором (в тому числі повернути основну суму боргу, сплатити нараховані та несплачені проценти за користування кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті позичальником на користь банку відповідно до умов цього договору); 
-підп. 3.16.1. п. 3.16. - позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну сплату банку процентів в порядку та розмірах, визначених цим договором. Проценти нараховуються щомісячно методом факт/факт у розмірі базової процентної ставки на основну суму боргу за строк правомірного користування основною сумою боргу, до якого включається день видачі кредиту та перебіг якого припиняється: 1) у випадку своєчасного погашення основної суми боргу - в день фактичного повного погашення основної суми боргу (повернення кредиту) і такий день до розрахунку процентів не включається; 2) у випадку прострочення погашення основної суми боргу - у визначений згідно з умовами цього договору останній день, коли основна сума боргу могла бути погашена без порушення встановленого цим договору строку/ терміну, і такий день до розрахунку процентів включається. При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування кредитом. Якщо умовами цього договору встановлено зобов`язання позичальника повернути частину основної суми боргу, то щодо неї строк правомірного користування, за який нараховуються проценти, обчислюється аналогічно до викладеного вище;
- підп. 3.16.2.2. – у випадку, якщо на рахунку ескроу наявна сума компенсації, необхідна і достатня для сплати компенсації за звітний місяць та наявна можливість списання банком таких коштів з рахунку ескроу, а також наявності у позичальника права на отримання компенсації, а також відсутності прострочення більше ніж на 15 календарних днів виконання зобов`язань позичальника за сплати КПС та/або з повернення кредиту (його частини) і відсутності інших порушень умов цього договору та/або програми, допущених позичальником чи обставин, які призупиняють надання компенсації позичальнику, компенсаційна частина процентів (у період часткової компенсації процентів) або проценти в цілому (у період повної компенсації процентів) термін сплати процентів – 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, а випадку розірвання цього договору, дострокового погашення всієї суми кредиту або настання остаточного терміну повернення кредиту – одночасно з погашенням всієї суми боргу, за рахунок суми компенсації в порядку, визначеному підп. 3.16.4.;
- підп. 3.16.4. – за умови своєчасного перерахування постачальником КПС на рахунок, зазначений в п. 3.19. цього договору або при настанні іншого строку/терміну сплати КЧП, визначеного підп. 3.16.2. договору, банк не пізніше закінчення строку/терміну сплати процентів (їх частин), передбаченого підп. 3.16.2.1. договору, здійснює перерахування з рахунку екскрою КЧП на рахунок, зазначений в п. 3.19. цього договору. Якщо позичальник сплатить КПС з порушенням строку/терміну, встановленого підп. 3.16.2.1. договору, але не більше ніж на 15 календарних днів (за умови наявності у позичальника права на отримання компенсації та відсутності підстав для призупинення надання компенсації), то банк здійснює перерахування з рахунку ескроу КЧП на рахунок, зазначений в п. 3.19. цього договору в такий день сплати позичальником зазначеної КПС;
- п. 3.19. – з метою виконання зобов`язання позичальник здійснює перерахування коштів для погашення заборгованості за цим договором (крім випадку, коли погашення заборгованості здійснюється шляхом договірного списання банком коштів з рахунку(ів) позичальника або випадків, коли кошти для оплати частини процентів списуються з рахунку ескроу). Виконання зобов`язання за цим договором (в тому числі погашення простроченої заборгованості) проводиться з використанням рахунку НОМЕР_4 (код банку 352457) у валюті, що передбачена умовами цього договору для кожного виду платежу та банк зараховує зазначені кошти з вказаного рахунку на рахунок для обліку заборгованості позичальника за відповідним зобов`язанням. Підписання цього договору позичальник доручає банку здійснити зарахування коштів в погашення заборгованості позичальника за відповідним зобов`язанням в порядку (в черговості), визначеному у п. 3.20 цього договору. 
Відповідно до п. 8.4., 8.5. договору сторони за взаємною згодою встановили, що будь-які повідомлення, вимоги, згоди та інший обмін інформацією, що направляються сторонами одна одній, повинні бути здійснені у письмовій формі. Такі повідомлення вважаються направленими належним чином, якщо вони доставлені адресату кур`єром або відправлені цінним листом (із описом вкладення)/рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною у статті 9 цього договору (якщо інша адреса не повідомлена однією стороною іншій стороні відповідно до умов цього договору), або отримані однією стороною від іншої сторони особисто під розпис, крім випадків, коли інший спосіб відправлення повідомлень прямо передбачений умовами цього договору. Датою направлення таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення зв`язку відправника. Повідомлення / вимоги можуть також направлятись стороною іншій стороні на її електронну адресу, зазначену в статті 9 цього договору або факсимільним зв`язком із наступним направленням таких повідомлень / вимог у паперовому вигляді у порядку, визначеному п. 8.4. договору. При цьому сторони домовились, що необхідність у кожної із сторін здійснювати відповідні дії та виконувати відповідні зобов`язання, встановлені цим договором, виникають з моменту направлення іншою стороною повідомлення / вимоги про необхідність такого виконання у паперовому вигляді в порядку, визначеному п. 8.4. цього договору. 
Відповідно до п. 8.6. договору останній набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін (за бажанням) та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 
18.03.2021 між позивачем (далі – заставодержатель або банк) та відповідачем-1 (далі – заставодавець) був укладений договір застави транспортних засобів № Т/177 (а.с. 115-123, т.1), за умовами якого заставодавець, з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з договору кредитної лінії від 18.03.2021 № 119.10-10/362, передає в заставу, а заставодержатель цим приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет застави, що належить заставодавцю на праві власності. 
Згідно з 1.8.-1.11. договору застави на період дії цього договору предмет застави залишається у володінні та користуванні заставодавця, з у рахуванням обмежень, які накладено на заставу відповідно до пунктів 2.1.-2.5. цього договору. Запис про обтяження предмету застави вноситься до Державного реєстру обтяжень рухомого майна не пізніше наступного банківського дня після укладення цього договору за рахунок заставодавця. Ризик випадкового знищення, пошкодження, псування або загибелі предмета застави несе заставодавець. При частковому виконанні заставодавцем зобов`язання застава, встановлена цим договором, зберігається у повному обсязі. 
Згідно з підп. 3.1.4. п. 3.1. договору застави заставодержатель має право, зокрема, у випадку невиконання або неналежного виконання заставодавцем зобов`язання за кредитним договором та/або обов`язків за цим договором, а також в інших випадках, передбачених цим договором, законодавством, кредитним договором, звернути стягнення на предмет застави і задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі, витрати, пов`язані з невиконанням або неналежним виконанням заставодавцем умов кредитного договору та/або цього договору, а також витрати заставодержателя, пов`язані з пред`явленням вимоги за кредитним договором та зі зверненням стягнення на предмет застави за цим договором (в тому числі витрати, пов`язані з реалізацією предмету застави та вартість послуг незалежного експерта - суб`єкта оціночної діяльності), а також витрати на утримання і збереження предмета застави.
Відповідно до підп. 3.1.5. п. 3.1. договору застави у випадку втрати предмета застави чи його пошкодження заставодавець має право вимагати від заставодержателя відновлення предмета застави або заміни іншим майном такої ж вартості, в іншому випадку – вимагати дострокового виконання забезпеченого заставою зобов`язання. 
Згідно з підп. 3.3.6. п. 3.3. договору застави у випадку загибелі предмета застави та/або втрати ним (предметом застави) початкової ліквідності, заставодавець зобов`язаний у визначений заставодержателем строк надати заставодержателю в якості забезпечення виконання зобов`язання аналогічне за вартістю майно, яке належить заставодавцю на праві власності, на яке може бути звернене стягнення і яке задовольняє вимогам заставодержателя. 
Пунктом 6.1. договору визначено, що заставодержатель набуває право звернути стягнення та реалізувати предмет застави у випадках, передбачених умовами цього договору та законодавством, в тому числі у разі невиконання чи неналежного виконання заставодавцем умов зобов`язання (повністю або частково), у тому числі у випадку одноразового прострочення будь-якого зобов`язання, що складає зобов`язання, а також в інших випадках, передбачених кредитним договором. 
За умовами п. 6.5. договору спосіб звернення стягнення на предмет застави обирається заставодержателем на власний розсуд. Заставодержатель зобов`язаний в будь-якому випадку до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави.
Пунктом 6.6. договору визначено, що у разі прийняття рішення про звернення стягнення на предмет застави в позасудовому порядку, заставодержатель одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет застави зобов`язаний надіслати заставодавцю та позичальнику, а також іншим зареєстрованим обтяжувачам, якщо такі будуть встановлені, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання згідно вимог чинного законодавства. Якщо протягом 30 (тридцяти) днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет застави зобов`язання залишилось невиконаним, заставодавець зобов`язаний передати предмет застави у володіння заставодержателю за актом приймання-передачі. Якщо заставодавець, у володінні якого знаходиться предмет застави, не виконує обов`язок щодо передачі предмета застави у володіння заставодержателя, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Якщо заставодавець, у володінні якого знаходиться предмет застави, виконує обов`язок щодо передачі предмета застави у володіння заставодержателя, заставодержатель має право задовольнити забезпечені заставою вимоги шляхом набуття права власності на такий предмет застави або продажу/передачі заставодержателем такого предмету застави третій особі – покупцю будь-яким не забороненим законодавством способом. Цей пункт договору є достатньою правовою підставою для переходу права власності на предмет застави до заставодержателя та для перереєстрації заставодержателем на себе права власності на предмет застави або для продажу / передачі заставодержавтелем предмету застави третій особі – покупцю будь-яким не забороненим законодавством способом. У будь-якому випадку вартість (остаточна ціна) предмета застави для цілей його передачі у власність заставодержателю або для цілей його продажу / передачі від імені заставодержателя визначається заставодержателем самостійно без додаткового погодження з заставодавцем на підставі звіту (висновку) суб`єкта оціночної діяльності.
Відповідно до п. 10.1. договору останній вважається укладеним з моменту його підписання сторонами, скріплення печаткою (за бажанням) і діє до виконання зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі. 
Додатком № 1 до договору застави визначені характеристики майна, яке є предметом застави (а.с. 123-зворотна сторінка, т.1), а саме: трактор колісний John Deere 6195M, 2019 р.в., заводський номер НОМЕР_1 /двигун № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_5 від 23.12.2019. Місцезнаходження заставного майна: вул. Кудрі, 11, смт Чаплинка, Чаплинський р-н, Херсонська обл. Копія свідоцтва про право власності відповідача-1 на транспортний засіб також долучена до матеріалів справи (а.с. 124, т.1). Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, сформованого 18.03.2021 (а.с. 125, т.1), в реєстр внесений запис щодо обтяження транспортного засобу заставою на підставі вищевказаного договору застави. 
Водночас, 18.03.2021 між Акціонерним товариством “Державний ощадний банк України” в особі Херсонського обласного управління Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” (далі – кредитор або банк) та фізичною особою ОСОБА_1 (далі - поручитель) був укладений договір поруки № П-880 (а.с. 85-96, т.1), за умовами якого відповідач-2 безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язався перед банком відповідати солідарно з відповідачем-1 за виконання в повному обсязі зобов`язань, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов договору кредитної лінії від 18.03.2021 № 119.10-10/362. 
Відповідно до п. 2.2. договору поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і боржник, в порядку, визначеному кредитним договором, у тому числі, але не виключно у разі: повного чи часткового невиконання боржником зобов`язання, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитом та/або повернення частини кредиту, в тому числі згідно з графіком погашення кредиту (за його наявності), щодо повернення кредиту при закінченні строку користування ним, в тому числі, у випадку дострокового повного/часткового погашення зобов`язання за вимогою кредитора, та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені кредитним договором; не відшкодування завданих кредитору збитків, які заподіяні внаслідок невиконання умов кредитного договору. 
За змістом підп. 3.2.2. п. 3.2. договору у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобов`язання в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги боржника і поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов`язанням, а поручитель та боржник з моменту порушення боржником зобов`язання відповідають перед кредитором як солідарні боржники. 
Згідно з підп. 3.2.4. п. 3.2. договору з метою реалізації відповідно до умов цього договору права вимоги до поручителя кредитор має право, але не зобов`язаний, пред`явити (направити) поручителю вимогу. Ненаправлення кредитором вимоги не позбавляє кредитора права вимагати у поручителя виконання зобов`язання відповідно до умов цього договору та законодавства.
Відповідно до підп. 10.3.1. п. 10.3. договору дія поруки за цим договором для цілей застосування та в розумінні ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України становить 10 (десять) років з моменту підписання цього договору сторонами та його скріплення печатками сторін (за бажанням). 
Аналогічний за змістом договір поруки був укладений між позивачем та відповідачем-3 (а.с. 100-111, т.1).
Як вбачається з наявних у справі банківських виписок по рахунку відповідача-1 (а.с. 51-66, т.1), 19.03.2021 на рахунок останнього були зараховані кошти у розмірі 1900000,00 грн на підставі укладеного з позивачем кредитного договору. Відповідач-1 користувався овердрафтовим кредитом, здійснював його часткове погашення та, станом на 01.11.2021, не мав простроченої заборгованості. Водночас, 01.11.2021 відповідач-1 в межах встановленого овердрафтового ліміту використав кредитні кошті у розмірі 1883411,00 грн, які не повернув позивачу станом на цей час. Під час розгляду справи відповідачі не заперечували обставини наявності заборгованості у відповідача-1 перед позивачем за кредитом в сумі 1883411,00 грн. 
Водночас, відповідач-1 не сплачував у повному обсязі на користь банку проценти за користування кредитом, які позивачем у спірних правовідносинах нараховувались до 31.10.2022. З урахуванням проведених відповідачем-1 часткових погашень, станом на 24.02.2023 (а.с. 49-50, т.1), заборгованість останнього по процентам становить 52787,11 грн. 
12.09.2025 позивач направив на електронну адресу відповідача-1, яка зазначена у кредитному договорі, повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання (а.с. 126, 128, т.1). У цьому повідомленні банк вимагав від відповідача-1 усунути порушення зобов`язання за кредитним договором та сплатити на користь банку заборгованість в розмірі 1936198,11 грн. При цьому, 11.09.2025 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна був внесений запис про ініціювання звернення стягнення на заставне майно відповідача-1 (а.с. 127, т.1). Також, на вказані у договорах поруки електронні адреси позивач направив відповідачу-2 та відповідачу-3 вимоги про виконання простроченого зобов`язання відповідача-1 за кредитним договором (а.с. 129-134, т.1). 
Оскільки відповідачі не задовольнили вимоги банку останній звернувся до суду за захистом своїх порушених прав, заявивши вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом в сумі 1883411,00 грн та заборгованості за відсотками в сумі 52787,11 грн. Розрахунок процентів позивачем здійснено станом на 24.02.2023, при цьому проценти банком нараховані до 31.10.2022. 
Відповідачами дані розрахунків позивача не заперечені, разом з цим, відповідачі заперечували щодо позовних вимог банку, наголошуючи, що вони є постраждалими особами від збройної агресії рф проти України, були вимушені покинути територію, де проживали відповідачі 2-3 та здійснював господарську діяльність відповідач-1. Відповідачі вважають, що у спірних правовідносинах для відповідачів виникли форс-мажорні обставини, на підтвердження чого відповідачі надали суду:
- затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (а.с. 29-117, 144-222, т.2; а.с. 29-117, т.3), з якого вбачається, що селище Чаплинка та селище Коробки Каховського району Херсонської області є тимчасово окупованими рф територіями з 24.02.2022; 
- рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у справі № 916/3595/25 (а.с. 118-127, т.2), яким стягнуто з рф на користь відповідача матеріальну шкоду у розмірі 44668891,00 грн, понесену у зв`язку зі збройною агресією; 
- рішення Великоолександівського районного суду Херсонської області від 11.09.2024 у справі № 650/1858/24 (а.с. 223-227, т.2), яким стягнуто з рф на користь відповідача-3 збитки в сумі 445158,00 доларів США, понесені у зв`язку зі збройною агресією; 
- рішення Великоолександівського районного суду Херсонської області від 29.07.2024 та від 08.07.2024 у справі № 650/1504/24 та виконавчі документи (а.с. 21-27, т. 3) про стягнення з рф на користь відповідача-2 збитків в сумі 67021,00 доларів США та 70000,00 грн витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку зі збройною агресією;
- загальний лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 (а.с. 28, т.3), яким засвідчено, що як форс-мажорну обставину (обставину непереборної сили) військову агресію РФ проти України, що стала підставою для введення в України воєнного стану з 24.02.2022. 
При цьому, як встановлено судом, в матеріалах справи відсутні докази щодо звернення відповідачів до позивача із заявою про застосування мораторію на нарахування та сплату коштів за грошовим зобов`язанням за договором кредиту (позики) відповідно до п. 23 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо особливостей кредитування та фінансового лізингу у період дії воєнного стану», який набрав чинності 10.08.2025), розгляду позивачем заяви відповідача-1 та прийняття ним відповідного рішення. 

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.ч.1., 2. ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Згідно з ч.1 ст. 1048 ГПК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно з ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. 
Стаття 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.
У відповідності до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
За змістом ч.1 ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. 
У відповідності до ч. 3, 4 ст. 577 ЦК України застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави рухомого майна є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
Статтею 582 ЦК України визначено, що оцінка предмета застави здійснюється у випадках, встановлених договором або законом. Оцінка предмета застави здійснюється заставодавцем разом із заставодержателем відповідно до звичайних цін, що склалися на момент виникнення права застави, якщо інший порядок оцінки предмета застави не встановлений договором або законом. 
Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
За змістом ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. 
Статтями 20, 21 Закону України «Про заставу» передбачено, що реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа, суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Реалізація заставленого майна здійснюється шляхом його продажу на аукціонах (публічних торгах), у тому числі у формі електронних торгів, якщо інше не передбачено договором, а державних підприємств та відкритих акціонерних товариств, створених у процесі корпоратизації, всі акції яких перебувають у державній власності, - виключно з аукціонів (публічних торгів). 
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про заставу» у випадках, коли суми, вирученої від продажу предмета застави, недостатньо для повного задоволення вимог заставодержателя, він має право, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення вимоги, з іншого майна боржника в порядку черговості, передбаченої законодавством України.
За змістом статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.
Відповідно до п. 23 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо особливостей кредитування та фінансового лізингу у період дії воєнного стану», який набрав чинності 10.08.2025) протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, позичальник (у тому числі його правонаступник), який є суб`єктом господарювання, має право звернутися до кредитодавця (позикодавця) або нового кредитора (далі - кредитор) із заявою про застосування мораторію на нарахування та сплату коштів за грошовим зобов`язанням за договором кредиту (позики), включаючи основну суму кредиту (позики), проценти, комісії та інші платежі (далі - заява), за сукупності таких умов: 1) сукупний річний дохід позичальника за 2021 рік (з урахуванням контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів, що визначаються в порядку і за критеріями, встановленими Національним банком України) не перевищує суму, еквівалентну 50 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України; 2) договір кредиту (позики) з позичальником було укладено до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо особливостей кредитування та фінансового лізингу у період дії воєнного стану"; 3) виконання зобов`язання за договором кредиту (позики) забезпечено заставою, іпотекою: а) нерухомого майна, обладнання та/або устаткування, яке визначено індивідуальними ознаками, відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства та станом на день подання заяви знаходиться на територіях активних бойових дій, у тому числі територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси (для яких не визначено дату завершення бойових дій), або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України (для яких не визначено дату завершення тимчасової окупації), включених до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією; та/або б) транспортних засобів, які знищено, загублено, викрадено, втрачено та/або які вибули з володіння позичальника не з його волі іншим шляхом на територіях активних бойових дій, у тому числі на територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси (для яких не визначено дату завершення бойових дій), або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України (для яких не визначено дату завершення тимчасової окупації), включених до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Факт знищення, загублення, викрадення, втрати та/або вибуття з володіння позичальника (його правонаступника) не з його волі іншим шляхом транспортного засобу може підтверджуватися заявою про вчинення кримінального правопорушення та витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень, відкритих не пізніше 30 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо особливостей кредитування та фінансового лізингу у період дії воєнного стану", а якщо такі обставини виникли після набрання ним чинності - відкритих не пізніше 180 днів з дня початку бойових дій на відповідній території або з дня початку її тимчасової окупації Російською Федерацією, визначеного відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку; 4) на день укладення договору кредиту (позики) оціночна вартість майна, передбаченого підпунктом 3 цього пункту, становила понад 50 відсотків оціночної вартості всієї застави, іпотеки, що забезпечує виконання зобов`язання за таким договором кредиту (позики); 5) сукупний річний дохід позичальника за попередній звітний рік (з урахуванням контрагентів, передбачених підпунктом 1 цього пункту) не перевищує 75 відсотків його річного доходу за 2021 рік; або загальна площа сільськогосподарських угідь, що перебувають у користуванні позичальника на день подання заяви, не перевищує 50 відсотків загальної площі сільськогосподарських угідь, що перебували у його користуванні в 2021 році. При визначенні загальної площі сільськогосподарських угідь, що перебувають у користуванні позичальника, не враховуються угіддя, які розташовані на територіях активних бойових дій, у тому числі на територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси (для яких не визначено дату завершення бойових дій), або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України (для яких не визначено дату завершення тимчасової окупації), включених до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією; 6) загальна сума дивідендів, виплачених позичальником з дня, коли застава, іпотека отримали статус, передбачений підпунктом 3 цього пункту, до дня подання заяви, становить не більше 20 відсотків від суми основного боргу за договором кредиту (позики). Ця умова не поширюється на виплату дивідендів загальною сумою менше 150 тисяч гривень.
Згідно з п. 25 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо особливостей кредитування та фінансового лізингу у період дії воєнного стану», який набрав чинності 10.08.2025) кредитор на підставі отриманої заяви та доданих до неї документів протягом 20 робочих днів з дня їх отримання приймає рішення про застосування мораторію або відмову у застосуванні мораторію. Кредитор надсилає рішення, передбачене абзацом першим цього пункту, у письмовій або електронній формі на юридичну або електронну адресу позичальника, зазначену в договорі кредиту (позики), негайно у день прийняття такого рішення. У разі неподання позичальником документів, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві, або надання недостовірної інформації кредитор має право відмовити позичальнику у застосуванні мораторію. Рішення про відмову у застосуванні мораторію повинно бути вмотивованим. У разі прийняття кредитором рішення про відмову у застосуванні мораторію через невідповідність позичальника критеріям, передбаченим підпунктами 1, 5 пункту 23 цього розділу, кредитор у рішенні про відмову зазначає: склад групи контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів; критерії, встановлені Національним банком України, на підставі яких кожен контрагент включений у групу пов`язаних контрагентів, та відповідне значення таких критеріїв; розрахунок сукупного річного доходу позичальника та контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів, за останній звітний рік та за 2021 рік. Рішення кредитора про відмову у застосуванні мораторію може бути оскаржено до господарського суду.
Відповідно до п. 26 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо особливостей кредитування та фінансового лізингу у період дії воєнного стану», який набрав чинності 10.08.2025) у разі прийняття кредитором рішення про застосування мораторію або якщо кредитор протягом 20 робочих днів з дня отримання заяви не прийняв жодне з рішень, передбачених пунктом 25 цього розділу, з дня отримання кредитором заяви позичальника протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом одного року з дня його припинення або скасування: 1) позичальник звільняється від обов`язку сплати грошового зобов`язання за договором кредиту (позики); 2) зупиняється вчинення будь-яких дій щодо примусового звернення стягнення на предмет застави, іпотеки, що забезпечує виконання зобов`язань за договором кредиту (позики), та щодо примусового стягнення заборгованості за договором кредиту (позики) з позичальника та особи, яка є поручителем, майновим поручителем виконання зобов`язань за договором кредиту (позики); 3) зупиняється нарахування грошового зобов`язання за договором кредиту (позики).
Пунктом 29 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо особливостей кредитування та фінансового лізингу у період дії воєнного стану», який набрав чинності 10.08.2025) передбачено, що у разі якщо кредитор безпідставно прийняв рішення про відмову у застосуванні мораторію та встановлення цих обставин судом, мораторій вважається таким, що застосований з дня отримання кредитором заяви позичальника, передбаченої пунктом 24 цього розділу.
Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону “Про торгово-промислові палати в Україні” ТПП засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.
Згідно з частини першої статті 14-1 вказаного Закону “Про торгово-промислові палати в Україні” ТПП та уповноважені нею регіональні ТПП засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.
Відповідно до п. 6.2. Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 18 грудня 2014 р. № 44(5), форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів.
За змістом ч.ч.1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позиція суду
Під час розгляду справи суд встановив, що Фермерське господарство “Мега 5” до цього часу не виконало свого зобов`язання за кредитним договором, а саме не повернуло надані банком у користування кредитні кошти, а також прострочило сплату процентів за користування цих коштів. При цьому, як встановлено судом, відповідачем-2 та відповідачем-3, як поручителями, обов`язки щодо виконання боргових зобов`язань відповідача-1 перед банком виконані також не були.
Перевіривши розрахунок сум основного боргу та відсотків за користування кредитними коштами (а.с.49-50, т.1), суд встановив їх вірність та відповідність умовам кредитного договору, а отже враховуючи, що відповідач-2 та відповідач-3 відповідають перед банком за виконання зобов`язань відповідача-1 як солідарні боржники, суд дійшов висновку, що позов позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості по кредиту в сумі 1883411,00 грн та заборгованості по процентам в сумі 52787,11 грн слід задовольнити.
При цьому суд зазначає, що договори поруки, які окремо укладені відповідачами 2-3 з позивачем, не містять умов щодо солідарної відповідальності поручителів один перед одним, а тому заборгованість на користь банку підлягає стягненню з кожного поручителя окремо солідарно з позивачем (аналогічний підхід був застосований Південно-західним апеляційним господарським судом у постанові від 03.12.2025 у справі № 916/2162/24). 
Щодо посилань відповідачів на обставини непереборної сили (форс-мажор) суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази засвідчення настання форс-мажорних обставин для виконання зобов`язань саме відповідачами у спірних правовідносинах. Також суд наголошує, що між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто, неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин. Для застосування форс-мажору (обставин непереборної сили), як умови звільнення від відповідальності, судам необхідно встановити, які саме зобов`язання зa договором були порушені/невиконані та причину такого невиконання. Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Така позиція Верховного суду є сталою та викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21, від 30.05.2022 у справі № 922/2475/21, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17.
Таким чином, сам факт введення воєнного стану та окупації території не може вважатись належною правовою підставою для невиконання зобов`язань. Обставини, які виникли у зв`язку з війною, мають безпосередньо впливати на можливість контрагента виконати свій обов`язок, а отже сторона, яка посилається на вказану обставину, повинна довести зв`язок між неможливістю виконання рішення та військовими діями.
При цьому в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачі повідомляли позивача про наявність обставин непереборної сили та звертались до уповноваженого органу з метою отримання сертифікату, що засвідчив би наявність форс-мажорних обставин.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що згідно з ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється саме від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили, а не від обов`язку виконання основного зобов`язання, суд виснує, що відповідачами обґрунтованість вимог позивача не спростовано.
Також суд не приймає до уваги посилання відповідачів на те, що у спірних правовідносинах при вирішенні спору у цій справі є підстави для застосування пунктів Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо особливостей кредитування та фінансового лізингу у період дії воєнного стану», який набрав чинності 10.08.2025), адже судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази щодо звернення відповідачів до позивача із заявою про застосування мораторію на нарахування та сплату коштів за грошовим зобов`язанням за договором кредиту (позики), розгляду позивачем заяви відповідача-1 та прийняття ним відповідного рішення.
Отже, приймаючи до уваги встановлені вище обставини щодо порушення відповідачем-1 умов кредитного договору, а саме прострочення строків повернення кредиту та сплати процентів, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет застави. Водночас, при вирішенні питання щодо звернення стягнення на предмет застави суд враховує, що застосування банком іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржниками права, окрім стягнення заборгованості, не є подвійним стягненням, оскільки позивачем заявлено вимогу не про стягнення цієї ж суми, а заявлено вимогу про звернення стягнення на предмет застави у межах забезпечення відповідачем-1 виконання зобов`язання за кредитним договором.
Посилання відповідачів на те, що предмет застави знаходиться на тимчасово окупованій території та втрату доступу відповідача-1 до цього майна як на підставу для відмови судом у позові з цих підстав, судом відхиляються, адже, відповідач-1 не втрачав права власності на цей об`єкт, а в матеріалах справи відсутні докази знищення цього майна. При цьому суд зазначає, що за своєю правовою природою застава це спосіб (вид) забезпечення виконання зобов`язання, а не додаткова відповідальність відповідача-1. У спірних правовідносинах позивач лише отримує право задовольнити свої вимоги з вартості заставного майна переважно перед іншими кредиторами, а тому ті обставини, що відповідачі наразі не володіють інформацією щодо місцезнаходження заставного майна, його фактичного стану тощо, не позбавляє позивача можливості реалізувати своє право щодо звернення стягнення на це майно. 
З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі Херсонського обласного управління Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” слід задовольнити в повному обсязі. 

Розподіл судових витрат
Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У п. 4.1. постанови від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI господарського процесуального кодексу України" пленум Вищого господарського суду України роз`яснив, що у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.
Приймаючи до уваги вищезазначене, судовий збір слід покласти на відповідачів порівну. 

Керуючись ст.129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути солідарно з Фермерського господарства “Мега 5” (вул. Кримська, 13, смт Чаплинка, Чаплинський р-н, Херсонська обл., 75200, код ЄДРПОУ 36350470) та фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; фактична адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) на користь Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі філії – Херсонського обласного управління Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” (вул. Європейська, 26, м. Херсон, 73003, код ЄДРПОУ 02766367) борг за кредитом в сумі 1883411 грн 00 коп та проценти за користування кредитом в сумі 52787 грн 11 коп. 
3. Стягнути солідарно з Фермерського господарства “Мега 5” (вул. Кримська, 13, смт Чаплинка, Чаплинський р-н, Херсонська обл., 75200, код ЄДРПОУ 36350470) та фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ) на користь Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі філії – Херсонського обласного управління Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” (вул. Європейська, 26, м. Херсон, 73003, код ЄДРПОУ 02766367) борг за кредитом в сумі 1883411 грн 00 коп та проценти за користування кредитом в сумі 52787 грн 11 коп.
4. В рахунок погашення заборгованості за договором кредитної лінії від 18.03.2021 № 119.10-10/362, а саме: заборгованості за кредитом в сумі 1883411,00 грн та процентів за користування кредитом в сумі 52787,11 грн, звернути стягнення на предмет застави, а саме: трактор колісний John Deere 6195M, 2019 р.в., заводський номер НОМЕР_1 /двигун № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , шляхом проведення публічних торгів у межах процедур виконавчого провадження та із встановленням початкової ціни продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна у межах процедур виконавчого провадження.
5. Стягнути з Фермерського господарства “Мега 5” (вул. Кримська, 13, смт Чаплинка, Чаплинський р-н, Херсонська обл., 75200, код ЄДРПОУ 36350470) на користь Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі філії – Херсонського обласного управління Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” (вул. Європейська, 26, м. Херсон, 73003, код ЄДРПОУ 02766367) судовий збір в сумі 15489 грн 58 коп.
6. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; фактична адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) на користь Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі філії – Херсонського обласного управління Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” (вул. Європейська, 26, м. Херсон, 73003, код ЄДРПОУ 02766367) судовий збір в сумі 15489 грн 58 коп.
7. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ) на користь Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі філії – Херсонського обласного управління Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” (вул. Європейська, 26, м. Херсон, 73003, код ЄДРПОУ 02766367) судовий збір в сумі 15489 грн 58 коп.
Видати накази після набрання рішенням суду законної сили.
Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Повне рішення складено 06 липня 2026 р.

Суддя Д.О. Бездоля