Справа № 216/7564/25
Провадження № 2/211/2145/26

РІШЕННЯ
іменем України

01 травня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді – Ніколенко Д.М.,
за участю секретаря судового засідання – Медведєвої А.Д.,
представника позивача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Стюрко Оксана Олександрівна, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, -
встановив:
позивач ОСОБА_2 звернувся до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_3 , де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, вказано приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Стюрко Оксану Олександрівну, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач зазначив, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача та відповідача ОСОБА_4 . На час смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно у вигляді домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 26,1 кв.м., літня кухня «Б» площею 16,3 кв.м., вбиральні «В» площею 1,0 кв.м., гараж «Г» площею 25,9 кв.м., душ «Д» площею 3,1 кв.м., сарай «Ж» площею 14,2 кв.м., сарай «З» площею 3,7 кв.м., сарай «Е» площею 10,6 кв.м., навіс «К» площею 64,5 кв.м., водопровід «І», бетонне замощення «II» площею 89,0 кв.м., огорожа металева L=16,7 метрів, металеві ворота L=3,0 метра. Згідно довідки, сформованої приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Стюрко О.О., з реєстру Криворізької міської територіальної громади Дніпропетровської області, у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , крім ОСОБА_4 , інших зареєстрований осіб не було. За життя ОСОБА_4 20 серпня 2016 року склала розпорядження на випадок своєї смерті на ім`я сина  ОСОБА_5 на все належне їй майно. На час смерті матері ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 брат позивача -  ОСОБА_3 перебував в місті Кривому Розі, але 23 червня 2020 року відносно ОСОБА_3 було видано наказ № 788ос Міністерства закордонних справ України про переведення брата з посади радника відділу ВТС та експортного контролю Департаменту міжнародної безпеки з 11 липня 2020 року на посаду радника Посольства України в Азербайджанській Республіці на час довготермінового відрядження. 07 липня 2020 року наказом № 889-ос Міністерства закордонних справ України внесені зміни до наказу МЗС від 23 червня 2020 року № 788-ос в частині дати довготривалого відрядження з 08 липня 2020 року. 03 червня 2025 року за заявою  ОСОБА_7 приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Стюрко О.О. відкрито спадкову справу № 74158892. Також 03 червня 2025 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки ОСОБА_2 пропущено встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , не зважаючи на той факт, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини постійно проживав з матір`ю та є таким, що прийняв спадщину. ОСОБА_2 переселився до матері вимушено, у зв`язку з тим, що мати потребувала постійного догляду, щоб піклуватись про неї, забезпечувати її всім необхідним, у тому числі, ліками, харчуванням, ніс всі витрати, пов`язані з побутом, оплатою комунальних послуг, а коли мати померла, здійснив її поховання, оплатив вартість ритуальних послуг. Встановлення факту постійного проживання з матір`ю та встановлення факту прийняття спадщини необхідно  ОСОБА_8 для реалізації свого права на оформлення спадщини. На підставі вищевказаного позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом та просить Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будинку  АДРЕСА_2 . Визнати за спадкоємцем ОСОБА_9  у порядку спадкування за законом право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке складається з будинку «А-1» загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 26,1 кв.м., літньої кухні «Б» площею 16,3 кв.м., вбиральні «В» площею 1,0 кв.м., гаража «Г» площею 25,9 кв.м., душу «Д» площею 3,1 кв.м., сараю «Ж» площею 14,2 кв.м., сараю «З» площею 3,7 кв.м., сараю «Е» площею 10,6 кв.м., навісу «К» площею 64,5 кв.м., водопроводу «І», бетонного замощення «II» площею 89,0 кв.м., огорожі металевої L=16,7 метрів, металевих воріт L=3,0 метра.
Ухвалою судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скиби М.М. від 15 жовтня 2025 року матеріали позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Стюрко Оксана Олександрівна, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом – направлено для розгляду за підсудністю до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
04 грудня 2025 року матеріали позову надійшли до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 грудня 2025 року справу №216/7564/25 розподілено судді Ніколенко Д.М.
Ухвалою суду від 08 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 21 січня 2026 року витребувано докази у справі.
Ухвалою суду від 04 березня 2026 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача адвокат Чепурнов В.І. заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові.
Допитана в якості свідка ОСОБА_10 у судовому засіданні суду пояснила, що вона знала ОСОБА_4 , бо жили на одному районі. Позивач приходив до матері, допомагав їй. Син позивача казав їй, що є ще другий син – ОСОБА_3 , проте вона його ніколи не бачила. Відповідача ніколи не бачила. Похованням ОСОБА_4 займався ОСОБА_2 .
Допитана в якості свідка ОСОБА_11 у судовому засіданні суду пояснила, що вона знає ОСОБА_12 та знала ОСОБА_4 , проте ОСОБА_3 не знає. З 2019 року позивач та його син приїздили до ОСОБА_4 , допомагали. На похороні вони також були. Позивача вона постійно бачила на подвір`ї.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 у судовому засіданні суду пояснив, що він знає позивача, відповідача також декілька разів бачив, але давно. ОСОБА_2 допомагав ОСОБА_4 , а він міняв вікна в будинку. Особисто про допомогу відповідача матері він нічого не знає. Позивач допомагав матері по господарству. Він не може вказати, з якого часу ОСОБА_3 проживав з ОСОБА_4 , так як не пам`ятає, бо минуло багато часу.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, правом подання відзиву не скористався.
Вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов такого висновку.
Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України).
Встановлення факту проживання спадкоємця ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини за адресою реєстрації спадкодавця має для позивача юридичне значення та дозволить йому реалізувати його спадкові права.
Згідно положень п. 23 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Позивач ОСОБА_2 скористався своїм правом і звернувся до суду з вимогами про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю з померлою на час відкриття спадщини та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом.
У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка приходилась матір`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 7 – копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , а.с. 5 – копія свідоцтва про народження позивача, а.с. 6 – копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_14 зі ОСОБА_15 , після одруження ОСОБА_16 , а.с. 6 - копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_17 з ОСОБА_18 , після одруження ОСОБА_19 , а.с. 71 – копія повного витягу).
Після смерті її смерті відкрилась спадщина на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 26,1 кв.м., літня кухня «Б» площею 16,3 кв.м., вбиральні «В» площею 1,0 кв.м., гараж «Г» площею 25,9 кв.м., душ «Д» площею 3,1 кв.м., сарай «Ж» площею 14,2 кв.м., сарай «З» площею 3,7 кв.м., сарай «Е» площею 10,6 кв.м., навіс «К» площею 64,5 кв.м., водопровід «І», бетонне замощення «II» площею 89,0 кв.м., огорожа металева L=16,7 метрів, металеві ворота L=3,0 метра (а.с. 10 – копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 травня 2004 року).
За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповідала усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, які їй належать на час посвідчення заповіту, а також майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на день смерті, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8, 9 – копія заповіту від 12 серпня 2016 року).
Як вбачається з матеріалів спадкової справи №31/2025, заведеної після смерті ОСОБА_4 , як померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач ОСОБА_2 03 червня 2025 року звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Стюрко О.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері (а.с. 61 – копія заяви).
Також з матеріалів спадкової справи №31/2025 вбачається, що на день відкриття спадщини за адресою реєстрації ОСОБА_4 , а саме:  АДРЕСА_2 , ніхто, окрім померлої, зареєстрований не був (а.с. 62 зв. – копія довідки від 03 червня 2025 року за №21941).
Постановою від 03 червня 2025 року приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Стюрко О.О. ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що останнім пропущено встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с. 16 – копія постанови).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За змістом норм статей 1268 і 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.
У випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач, як на підставу задоволення своїх позовних вимог, посилався на те, що він у 2020 році досяг пенсійного віку, а його мати перебувала в поважному віці, з метою надання їй допомоги, він переселився до будинку  АДРЕСА_2 , та, як доказ заявлених тверджень, надав суду копію акту про проживання від 19 травня 202 року (а.с. 14).
Зі змісту вказаного акту, засвідченого головую квартального комітету №5 та підписаного сусідами, вбачається, що у будинку АДРЕСА_2 в період з початку 2020 року разом з власником будинку ОСОБА_4 до її смерті постійно проживав її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який фактично прийняв спадщину та вступив у володіння вищезазначеним володінням.
Проте допитані у судовому засіданні під присягою свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , кожен окремо, не підтвердили факт проживання позивача разом з матір`ю у період з 2020 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Навпаки свідки пояснили, що бачили, як ОСОБА_3 допомагав своїй матері поратися по господарству, оскільки ОСОБА_4 була поважного віку. Однак, проживати зі спадкодавцем та допомагати спадкодавцю – це не є тотожними поняттями.
Тому до наданого позивачем Акту суд відноситься скептично.
Також скептично суд відноситься й до показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які були сусідами ОСОБА_4 . Так як свідок ОСОБА_11 згідно заяви про допит свідків зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_3 , свідок ОСОБА_10 - за адресою:  АДРЕСА_4 , проте як вбачається з інформації сайту Google maps (https://www.google.com/maps/place/) зазначені адреси не межують з домоволодінням ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . 
Також суд приймає до уваги певні розбіжності в твердженнях позивача.
Так ОСОБА_2 не може визначитися, з якого ж часу він переїхав до матері. Так в акті сусідами засвідчено, що з початку 2020 року, проте пенсійного віку (60 років) позивач досяг ІНФОРМАЦІЯ_4 . Померла ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 03 червня 2025 року (а.с. 62) вбачається, що про факт смерті ОСОБА_4 було заявлено відповідачем ОСОБА_3 , котрий за свідченнями сусідів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ніколи не з`являвся за місце реєстрації матері.
На думку суду, можна стверджувати, що позивач ОСОБА_2 допомагав своїй матері ОСОБА_4 , проте ніяк не жив з нею.
Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене, суд вважає, що стороною позивача не доведено у судовому засіданні, не надано належних та допустимих доказів, які беззаперечно підтверджували факт постійного проживання ОСОБА_3 (спадкоємця) з померлою ОСОБА_4 (спадкодавця) на час відкриття спадщини, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі, оскільки позовна вимога про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом є похідною від позовної вимоги про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Серед іншого суд звертає увагу позивача, що приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Стюрко О.О. своєю постановою від 03 червня 2025 року відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що останнім пропущено встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .
Судові витрати віднести за рахунок позивача.
На підставі вищевикладеного, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд-
ухвалив:
у задоволенні позову - відмовити.
Судові витрати віднести за рахунок позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 07 травня 2026 року.

Суддя         Д.М. Ніколенко