ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 650/3607/25     Головуючий в І інстанції: Сікора О.О.
Номер провадження: 22-ц/819/861/26     Доповідач: Базіль Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:
Головуючої Базіль Л.В.,
суддів: Бездрабко С.В., Приходько Л.А.,
секретар: Сорокіна В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 13 березня 2026 року, ухваленого під головуванням судді Сікори О.О., повний текст рішення складено 13 березня 2026 року у цивільній справі № 650/3607/25 за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє представник, адвокат Чиркіна Людмила Юріївна до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє представник, адвокат Чиркіна Людмила Юріївна звернулась до суду з позовом до ТОВ «ПЕРЕМОГА ПЛЮС», 
ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначала, що ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_2 земельну ділянку, яка розташована 
в адміністративно-територіальних межах Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області площею 3,6900 га, кадастровий номер 6520685200:04:050:0015, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
За життя, спадкодавець позивачки, ОСОБА_3 в складі громадян, орендодавців 11.08.2008 року передав вказану земельну ділянку в оренду ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт». В подальшому до договору оренди земельної ділянки спадкодавцем позивачки були укладені додаткові угоди за умовами яких новим орендарем земельної ділянки з 28 липня 2017 року є ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ».
24 липня 2020 року між позивачкою та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду № 700199-4 до договору оренди землі від 08.08.2008 року за № 4АА002118-040871500028, а саме визначено строк дії договору до 31 грудня 2026 року, встановлено нормативно грошову оцінку земельної ділянки в розмірі 238054,74 грн, та розмір орендної плати, який складає 4,18% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що становить 9950,86 грн за повний рік оренди та вноситься в грошовій формі у строк до 31 грудня.
Представник вказувала, що починаючи з 2022 року орендар припинив сплачувати орендодавцеві орендну плату за користування орендованою земельною ділянкою. 
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що право оренди земельної ділянки зареєстровано за ТОВ «ПЕРЕМОГА ПЛЮС» на підставі укладеного з ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» договором купівлі-продажу права оренди від 17.04.2025 року.
В порушення умов укладеного договору оренди відповідачами не здійснено погашення заборгованості з орендної плати за період з 2022-2024 роки, сума заборгованості складає 29852,57 грн.
02 травня 2025 року представником позивача було направлено відповідачу вимогу про сплату заборгованості з орендної плати, яка залишена ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» 
без відповіді.
З урахуванням викладеного представник позивача просила суд розірвати договір оренди землі від 11 серпня 2008 року, який зареєстровано у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗУ, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 11 серпня 2008 року за №4АА002118-040871500028, номер запису про інше речове право 34718699 від 25 лютого 2015 року, який було укладено між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», право оренди за яким на підставі договору купівлі-продажу № 1704/25-14 від 17 квітня 2025 року було відчужено Товариству з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА ПЛЮС» та предметом якого є оренда земельної ділянки кадастровий номер 6520685200:04:050:0015, площа – 3,6900 га, цільове призначення – ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно-територіальних межах Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області, а також стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Великоолександрівського районного Херсонської області від 13 березня 2026 року позов задоволено. 
Розірвано Договір оренди землі від 11 серпня 2008 року, який зареєстровано
у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗУ, про що
в Державному реєстрі земель вчинено запис від 11 серпня 2008 року
за № 4АА002118-040871500028, номер запису про інше речове право 34718699 від 25 лютого 2015 року, який було укладено між ОСОБА_1 та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», право оренди за яким на підставі договору купівлі продажу №1704/25-14 від 17 квітня 2025 року було відчужено ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» та предметом якого є оренда земельної ділянки кадастровий номер: 6520685200:04:050:0015, площа 3,6900 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно територіальних межах Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Вирішено питання судових витрат.
Рішення суду мотивовано тим, що орендар ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» упродовж 2022 року не міг належно користуватися орендованою земельною ділянкою, із незалежних від нього причин, оскільки територія, на якій земельна ділянка розташована, була тимчасово окупованою рф, і як наслідок, з урахуванням сезонного виду господарства, відповідач не міг провести посівну кампанію та кампанію щодо збору врожаю, що є підставою для звільнення відповідача від сплати орендної плати за 2022 рік на підставі ч. 6 ст. 762 ЦК України.
Разом з цим, відповідач не довів, що мав об`єктивну неможливість використовувати орендовану земельну ділянку у своїй господарській діяльності впродовж 2023-2024 роках.
В матеріалах справи відсутні докази, що несплата за вказаний період була спричинена
форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які
б унеможливлювали виконання його зобов`язання.
При цьому суд не прийняв до уваги наведені відповідачем у відзиві докази щодо неможливості виконання ним договірних зобов`язань щодо виплати орендної плати за 2023 та 2024 роки, а саме посилання на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року № 2924/02.007.1, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) військову агресію рф проти України, вказавши, що відповідачем доказів того, що 
форс-мажорні обставини перешкодили йому у виконанні зобов`язань саме за договором оренди, який є предметом позову, суду не надано, також відсутні докази отримання відповідачем відповідного сертифікату Торгово-промислової палати в Україні із засвідченням таких обставин.
Не прийняв суд і посилання відповідача на здійснення досудового розслідування 
за фактом вчинення крадіжки майна ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», вказуючи на те, що сам факт наявності відкритого досудового розслідування не може вважатися належним доказом, який би звільняв відповідача від виконання зобов`язань зі сплати орендної плати або слугував підставою для невиконання договору за 2023-2024 роки.
Не прийняв суд, як доказ наявності обставин непереборної сили і посилання відповідача на розпорядження органів місцевого самоврядування про надання пільг з місцевих податків і зборів, зокрема й орендної плати за землю, оскільки вважав, що положення вказаних розпоряджень на спірні правовідносини, не поширюються, оскільки стосуються земель комунальної власності, тоді як предметом спору є земельні ділянки приватної власності.
Суд першої інстанції не прийняв до уваги і посилання відповідача на лист Головного управління ДСНС України в Херсонській області №66 03-2942/66 16/3 від 11.06.2025 року, зважаючи на те, що у листі відсутні будь-які висновки, які б вказували на фактичну або юридичну неможливість використання саме спірної земельної ділянки впродовж 2023-2024 років, або на те, що така неможливість виникла внаслідок дії непереборної сили у значенні ст.617 ЦК України.
Оскільки інтерактивна карта не підтверджує реального забруднення орендованої земельної ділянки вибухонебезпечними предметами, а лише відображає потенційний ризик такого забруднення, суд відхилив відповідні посилання відповідача, як неналежний доказ.
На підставі встановленого, суд дійшов висновку, що представник відповідача не довів факту наявності обставин, на які посилався у відзиві, зокрема щодо наявності форс-мажорних обставин або неможливості використання земельної ділянки протягом 2023-2024 року, а тому дійшов висновку, що невиплата орендної плати за 2023 та 2024 роки, утворює систематичність порушення строків сплати орендної плати, що є істотним порушенням умов діючого договору оренди та підставою для його розірвання.
Узагальнюючи доводи апеляційної скарги та її вимоги.
В апеляційній скарзі представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» Журик А.Л. просить скасувати рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області
від 13.03.2026 року у справі № 650/3607/25 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, стягнути з позивача на користь ТОВ
«ЮТС-АГРОПРОДУКТ» судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з неповним з`ясуванням обставин справи, на неправильній оцінці доказів
та з порушенням норм матеріального права, та всупереч висновкам Верховного Суду.
Вказує, що матеріалами справи підтверджено, що орендована земельна ділянка є потенційно забрудненою вибухонебезпечними предметами, що об`єктивно унеможливило виконання зобов`язань за договором оренди. Просив застосувати висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах.
Щодо відзиву на апеляційну скаргу
Відзив на апеляційну скаргу ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» у визначені судом строки не надходив.
Явка учасників справи до апеляційного суду
Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи учасники справи та їх представники в судове засідання не з`явилися.
В апеляційній скарзі представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» просив розгляд справи провести без участі представника скаржника.
Згідно ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на вказане апеляційний суд вважав за можливе провести розгляд справи
за відсутності учасників справи на наявних матеріалах справи.
Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.
За змістом ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність
і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції.
Рішення суду в частині висновків про відсутність вини відповідача у невиплаті орендної плати за 2022 рік, ніким із учасників справи не оскаржуються, а тому в цій частині рішення суду не переглядається апеляційним судом.
Предметом апеляційного перегляду є рішення суду в частині задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права
і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає зазначеним вимогам закону.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6520685200:04:050:0015, площею 3,6900 га, яка розташована в адміністративно-територіальних межах Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Право власності на зазначену земельну ділянку підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13 березня
2020 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 252594640 від 14 квітня 2021 року.
11 серпня 2008 року між групою громадян, у тому числі спадкодавцем позивача, ОСОБА_4 та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» укладено договір оренди землі, за умовами якого в оренду передано земельну ділянку сільськогосподарського призначення
з кадастровим номером 6520685200:04:050:0015, площею 3,6900 га. Договір оренди землі зареєстровано у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗУ, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08 серпня 2008 року
за № 4АА002118-040871500028. Право оренди також зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 34718699 від 25 лютого 2015 року.
30 січня 2015 року між ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» як орендарем
та Приватним підприємством «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» як новим орендарем укладено договір про заміну сторони у договорі оренди, за умовами якого новий орендар набув прав та обов`язків орендаря за договором оренди землі від 08 серпня 2008 року.
28 липня 2017 року між спадкодавцем позивача, ОСОБА_4 , Приватним підприємством «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду №700199 до договору оренди землі від 08 серпня 2008 року, за умовами якої, за згодою орендодавця, ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» передало, а ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» прийняло на себе права та обов`язки сторони орендаря, передбачені договором оренди. До додаткової угоди складено акт приймання-передачі земельної ділянки від попереднього орендаря до нового орендаря.
Отже, з 28 липня 2017 року орендарем земельної ділянки з кадастровим номером 6520685200:04:050:0015, площею 3,6900 га, є ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ».
24 липня 2020 року між позивачкою та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду №700199-4 до договору оренди землі від 08 серпня 2008 року, якою договір оренди викладено у новій редакції та пролонговано строк його дії до 31.12.2026 р.
Відповідно до пункту 2.3 договору оренди у новій редакції нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 238 054 грн 74 коп.
Відповідно до пунктів 4.1, 4.2, 4.3 договору оренди у новій редакції орендна плата складає 4,18 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що становить 9 950 грн
86 коп. за повний рік оренди, вноситься у грошовій формі, а обчислення її розміру здійснюється з урахуванням коефіцієнта щорічної індексації нормативно грошової оцінки землі. Із суми орендної плати, яка належить виплаті орендодавцю, орендар як податковий агент утримує податки і збори, передбачені чинним законодавством України.
Відповідно до пункту 4.4 договору оренди орендна плата вноситься орендарем у строк до 31 грудня кожного року. 
Відповідно до пункту 9.4 договору оренди орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати всі належні за цим договором орендні платежі. Пунктом 9.1 договору оренди передбачено право орендодавця вимагати своєчасного внесення орендної плати.
Сплата орендної плати за договором оренди здійснювалась до 31 грудня 2021 року.
Доказів того, що орендна плата за орендовану земельну ділянку сплачувалась в 2023
та 2024 роках матеріали справи не містять.
На підставі встановленого суд констатував, що мала місце невиплата орендарем позивачу орендної плати за 2023-2024 роки.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 03 червня 2025 року вбачається, що право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 6520685200:04:050:0015 зареєстроване за ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на підставі договору купівлі-продажу права оренди від 17 квітня 2025 року, укладеного з ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ».
Відповідач ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» у відзиві на позову заяву не заперечував факту несплати орендної плати, проте наголошував на неможливості виконання своїх зобов`язань через тимчасову окупацію рф території, на якій розташована орендована земельна ділянка, а в подальшому через потенційне замінування земельної ділянки, також посилався на фактичне знищення майна товариства, що об`єктивно унеможливило виконання зобов`язань за договором оренди.
На підтвердження неможливості використання орендованої земельної ділянки
та застосування положень частини шостої статті 762 ЦК України відповідач надав лист Торгово Промислової палати України від 28.02.2022 р. № 2024/02.0-7.1; витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань; розпорядження Херсонської обласної ради №24
від 01.03.2024 року; розпорядження органів місцевого самоврядування про надання пільг
ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» із місцевих податків та зборів на території Новорайської сільської територіальної громади, Інтерактивну карту.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.
Положеннями статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.
Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт (частина друга статті 25 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до спеціальної норми частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Відповідно до статті 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду у разі істотного порушення його умов однією зі сторін. Істотним вважається таке порушення, яке призводить до того, що інша сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору.
Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Верховний Суд неодноразово у своїх постановах у подібних правовідносинах звертав увагу на те, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного
між сторонами договору.
Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У цій справі, відповідач не заперечував факту несплати позивачці орендної плати, передбаченої умовами договору, але причиною такого зазначав неможливість використання земельної ділянки, переданих в оренду через їх забруднення (можливе забруднення) вибухонебезпечними предметами та фактичне знищення майна. На підтвердження цих обставин надав суду  лист Торгово Промислової палати України від 28.02.2022 року
№ 2024/02.0-7.1; витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань; розпорядження Херсонської обласної ради № 24 від 01.03.2024 року; розпорядження органів місцевого самоврядування
про надання пільг ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» із місцевих податків та зборів на території Новорайської сільської територіальної громади.
Дослідивши надані відповідачем докази, оцінивши їх належність, допустимість,
а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, суд першої інстанції вказав про те, що надані стороною відповідача докази не підтверджують, що орендована земельна ділянка позивачки не могла бути використана відповідачем протягом 2023-2024 років за її цільовим призначенням через її забруднення вибухонебезпечними предметами, оскільки висновків про замінування та фактичний стан орендованої земельної ділянки надані відповідачем докази не містять, не надано таких доказів і під час апеляційного перегляду справи. Суд правильно зазначив, що відповідач не надав жодного документа, що підтверджував би реальний стан орендованої земельної ділянки.
Оскільки судом встановлено, що відповідач не сплатив орендну плату за 2023-2024 роки, та не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності вини у порушенні цього зобов`язання та прийняття заходів направлених на його виконання, колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність підстав для дострокового розірвання договору оренди землі та вважає цей висновок таким, що відповідає обставинам справи
в межах наданих сторонами доказів і нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносин. 
Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, тому апеляційним судом не приймаються до уваги.
Доводи апеляційної скарги, а саме посилання на витяг з ЄРДР № 42022232090000075
від 12 квітня 2022 року; посилання відповідача на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2924/02.0-7.1, дані в інтерактивній мапі територій, розпорядження органів місцевого самоврядування про надання податкових пільг відповідачу, лист Головного управління ДСНС України в Херсонській області, як докази неможливості використання орендованої земельної ділянки були предметом судового розгляду суду першої інстанції, яким суд надав достатньо аргументовану оцінку, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції та вважає, що повторно відповідати на ті самі аргументи заявника необхідності не має.
Апеляційний суд звертає увагу скаржника, що Верховний Суд у постанові від 01.06.2021 року у справі № 910/9258/20, від 14.06.2022 у справі № 922/2394/21 неодноразово зазначав, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.
А отже саме відповідач мав би довести із застосуванням засобів доказування, визначених процесуальним законом відсутність своєї вини у порушенні умов договору в частині несплати орендної плати за 2023-2024 роки.
Слід також звернути увагу, що скаржник, покликаючись на ймовірне забруднення орендованої земельної ділянки вибухонебезпечними предметами, як на обставину неможливості її використання за цільовим призначення, в той же час не надає суду доказів оформлення запитів до компетентних органів на перевірку фактичного стану земельних ділянок, повідомлення позивача про наявність вказаних перешкод та звільнення відповідача у зв`язку з цим від сплати орендної плати тощо, що могло б свідчити про здійснення відповідачем дій щодо доведеності наявності дійсних обставин щодо неможливості виконання зобов`язання, що, в свою чергу, могло б розглядатися як підстава для застосування частини шостої статті 762 ЦК України.
Відповідачем не доводилося, що в межах реалізації Закону України
«Про протимінну діяльність в Україні», товариство зверталося до уповноважених органів щодо проведення процедури очищення території (земельної ділянки), та повідомляло орендодавця про неможливість використання земельних ділянок та неможливості сплати орендної плати, а посилання в апеляційній скарзі на лист ГУ ДСНС України у Херсонській області, отриманий за зверненням відповідача, у сукупності з іншими обставинами, не містить в собі підстав для застосування частини шостої статті 762 ЦК України, оскільки містить в собі лише інформацію про припущення щодо забруднення вибухонебезпечними предметами земельної ділянки. 
Сама по собі підозра відповідача про те, що земельна ділянка може бути замінованою, без належних на те доказів, не є підставою для звільнення орендаря від виконання договірних обов`язків в частині належної та своєчасної сплати орендної плати. Факт замінування орендованих земельних ділянок повинен бути підтверджений відповідними технічними висновками або іншим належним доказовим матеріалом, який у справі відсутній.
Посилання представника ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на врахування правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду у справі № 650/3776/24,
є неприйнятними, оскільки суд у кожній справі виходить з конкретних обставин та доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.
За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини відповідача у невиконанні обов`язку щодо виплати орендної плати за 2023-2024 роки за договорами оренди земельної ділянки.
Суд першої інстанції правильно констатував, що така пасивна позиція відповідача не лише позбавляє позивача права на отримання доходу з належного йому об`єкта приватної власності, але й призводить до залишення земельної ділянки в стані господарської ізоляції на невизначений час, коли власник позбавлений реальної можливості як самостійно її використовувати, так і передати в оренду іншому користувачу.
Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування у цій справі рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 13 березня 2026 року,колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду
в оскаржуваній частині без змін.
Повний текст постанови складено 14 травня 2026 року.
Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю
«ЮТС-АГРОПРОДУКТ» залишити без задоволення.
Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 13 березня 2026 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Л.В. Базіль

Судді: В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько