Справа №487/7411/25
Провадження №1-кп/487/371/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2026 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченої – адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12025152030001107, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2025, за обвинуваченням: 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Харкова, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, раніше не судимої, працюючої помічником вихователя в ЗДО № 2 у місті Миколаєві, одруженої, маючої на утриманні неповнолітніх дітей, які народилися: 28.03.2009, 29.11.2011, 17.02.2013, 25.01.2016, 29.03.2021; зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , 
- у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 362 КК України,
ВСТАНОВИВ:
На підставі наказу № 601_14/к від 14.05.2024 Акціонерного товариства «Укрпошта», ОСОБА_4 була призначена на посаду начальника відділення поштового зв`язку № 57 (далі – ВПЗ № 57), яке розташоване за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, Заводський район, Велика Корениха, вулиця Гарнізонна, № 2. 
03 червня 2024 року ОСОБА_4 під особистий підпис була ознайомлена з Положенням про відділення поштового зв`язку № 57 міста Миколаєва, Миколаївського регіону Акціонерного товариства «Укрпошта», у тому числі з правами, обов`язками та відповідальністю начальника ВПЗ № 57 міста Миколаєва.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 18 КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом. 
Таким чином, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду начальника відділення поштового зв`язку № 57 міста Миколаєва, Миколаївського регіону Акціонерного товариства «Укрпошта», являлася службовою особою, яка наділена повноваженнями виконувати організаційно-розпорядчі функції, передбачені розділом IV Положення про ВПЗ № 57 міста Миколаєва, що полягають, серед іншого, в організації роботи ВПЗ з надання послуг поштового зв`язку та інших послуг; забезпеченні обліку грошових коштів та інших матеріальних цінностей; веденні касових операцій, забезпеченні збереженні грошових коштів, цінностей, поштових відправлень.
У період часу з 02.01.2025 по 05.08.2025, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, знаходячись на робочому місці в відділенні поштового зв`язку № 57 міста Миколаєва Миколаївського регіону Акціонерного товариства «Укрпошта», що розташовано за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, Заводський район, Велика Корениха, вулиця Гарнізонна № 2, обіймаючи посаду начальника відділення поштового зв`язку № 57 міста Миколаєва, Миколаївського регіону Акціонерного товариства «Укрпошта», у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на привласнення чужого майна, шляхом зловживання своїм службовим становищем. 
Перебуваючи у вказаному місці у зазначений час, розуміючи протиправність своїх дій, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на привласнення чужого майна, з метою власного незаконного збагачення, шляхом зловживання своїм службовим становищем, ОСОБА_4 , маючи доступ до грошових коштів та матеріальних цінностей відділення, відповідаючи за їх збереження та схоронність, взяла з ввіреного їй відділення матеріальні цінності та готівкові кошти на загальну суму 81762,13 грн (з них: готівка у касі - 71450,13 грн, готівкові кошти за післяплату та плату одержувачем - 8055,50 грн, товарно-матеріальних цінностей на суму 2256,50 грн), обернула їх на свою користь і розпорядилась ними на власний розсуд, тим самим привласнила зазначені матеріальні цінності та грошові кошти, завдавши Акціонерному товариству «Укрпошта» матеріальних збитків на вказану суму. 

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК України, тобто привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану. 

Окрім того, 02.08.2025 в період часу з 08 .00 год до 17 .00 год, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , знаходячись на робочому місці в ВПЗ № 57 міста Миколаєва, Миколаївського регіону Акціонерного товариства «Укрпошта», що розташовано за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, Заводський район, Велика Корениха, вулиця Гарнізонна № 2, обіймаючи посаду начальника відділення зв`язку, виконуючи організаційно-розпорядчі функції, передбачені в розділі IV Положення про ВПЗ № 57 міста Миколаєва, Миколаївського регіону Акціонерного товариства «Укрпошта», що полягають, серед іншого, в організації роботи ВПЗ з надання послуг поштового зв`язку та інших послуг; забезпеченні обліку грошових коштів та інших матеріальних цінностей; веденні касових операцій, забезпеченні збереженні грошових коштів, цінностей, поштових відправлень, складанні касового звіту, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою приховування факту привласнення грошових коштів з каси ВПЗ №57 міста Миколаєва, Миколаївського регіону Акціонерного товариства «Укрпошта», внесла неправдиві відомості про прибуткові суми до касового звіту, форма якого затверджена наказом Акціонерного товариства «Укрпошта» «Про облікову політику» № 01 від 02.01.2007, та має статус офіційного документу, зокрема, заповнюючи касовий звіт ВПЗ № 57 міста Миколаєва, Миколаївського регіону Акціонерного товариства «Укрпошта» за 02.08.2025, який є офіційним документом, умисно внесла до нього завідомо неправдиві відомості, а саме - інформацію про те, що залишок готівки на кінець робочого дня (операційного часу) 02.08.2025 у касі відділення складає 78101,70 грн, що засвідчила своїм особистим підписом, тим самим збільшила залишок коштів, які повинні бути в касі відділення за операційний день на вищезазначену суму.
У подальшому, ОСОБА_4 02.08.2025, точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, особисто передала вищевказаний підроблений касовий звіт, в якому містяться неправдиві відомості, до Миколаївської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта». 

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, а саме - службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей. 
Окрім того, 02.08.2025 в період часу з 08.00 год до 17.00 год, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , знаходячись на робочому місці в приміщенні ВПЗ № 57 міста Миколаєва, Миколаївського регіону Акціонерного товариства «Укрпошта», що розташовано за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, Заводський район, Велика Корениха, вулиця Гарнізонна № 2, обіймаючи посаду начальника відділення зв`язку ВПЗ № 57 міста Миколаєва, Миколаївського регіону Акціонерного товариства «Укрпошта», в порушення вимог Регламенту процесу закриття операційного дня та формування касових документів у неавтоматизованих відділеннях поштового зв`язку Акціонерного товариства «Укрпошта», затвердженого наказом Акціонерного товариства «Укрпошта», реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на підроблення документу, діючи умисно, з метою приховування факту привласнення грошових коштів з каси відділення поштового зв`язку, використовуючи свій службовий комп`ютер, маючи право доступу до інформації, яка обробляється в автоматизованій системі «Автоматизоване робоче місце Центру поштового зв`язку (пенсія)», та до системи ERP, що являється програмним забезпеченням «IT-Enterprise», у складі підпроектів «Управління грошовими потоками» та «Каса», яке налаштоване для відповідного бізнес-процесу та дозволяє відповідальним працівникам (начальникам ВПЗ) управляти грошовими потоками, з метою виконання касових операцій для видачі та приймання готівкових коштів, касових ордерів первинних документів прибуткових та видаткових ордерів, внесла неправдиві відомості про прибуткові суми до касового звіту (довідки ф.42), яка, відповідно до наказу № 211 від 12.05.2006 Акціонерного товариства «Укрпошта» № 773 від 19.06.2017, є офіційним касовим документом, зокрема, заповнюючи касовий звіт (довідку ф.42), умисно внесла до нього завідомо неправдиві відомості, а саме - інформацію про те, що залишок готівки на кінець робочого дня (операційного часу) 02.08.2025 у касі відділення складає 78101,70 грн, тим самим збільшила залишок коштів, які повинні бути в касі відділення за операційний день на вищезазначену суму.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 362 КК України, а саме - несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчинена особою, яка має право доступу до неї.

06 травня 2026 року між старшим прокурором групи прокурорів ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 , в порядку передбаченому статтями 468, 469, 472 473, 474 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних обставин та щиро розкаялася.
Також даною угодою сторони погодили покарання за вчинення вказаних кримінальних правопорушень:
- за ч. 4 ст. 191 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати посади, в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, пов`язані з матеріальною відповідальністю та з веденням обліку товарно-матеріальних цінностей строком на 1 (один) рік; 
- за ч. 1 ст. 366 КК України - у виді штрафу у розмірі 2 (двох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права обіймати посади, в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, пов`язані з матеріальною відповідальністю та з веденням обліку товарно-матеріальних цінностей строком на 1 (один) рік; 
- за ч. 1 ст. 362 КК України - у виді штрафу у розмірі 2 (двох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень. 
- На підставі вимог ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, пов`язані з матеріальною відповідальністю та з веденням обліку товарно-матеріальних цінностей строком на 1 (один) рік. 
- На підставі вимог ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом основного покарання з іспитовим терміном, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України
При цьому сторони урахували, що:
- обвинувачена має на утриманні 5 неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
-кримінальні правопорушення вчинені внаслідок збігу тяжких сімейних обставин; 
-обвинувачена активно сприяла розкриттю кримінальних правопорушень; 
-добровільно відшкодувала завдані збитки; 
-офіційно працевлаштована на посаді помічника вихователя в ЗДО № 2; 
-позитивно характеризується за місцем її роботи та місцем її фактичного проживання; 
-після вчиненого повністю усвідомила суспільну небезпеку своїх дій та своєю поведінкою сприяла з`ясуванню обставин вчинення злочинів;
-раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності. 
Також сторонами погоджено стягнення з обвинуваченої судових витрат: 14262,40 грн - за проведення судової економічної експертизи № СЕ-19/115-25/15814-ЕК від 29.09.2025 експертами Миколаївського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України та 5348,40 грн – за проведення судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/115-25/15956-ПЧ від 29.09.2025 експертами Миколаївського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України. 
Вирішуючи питання про затвердження угоди між сторонами, суд ураховує, що відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. 
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що повністю визнає свою вину. Підтвердила добровільність укладення угоди про визнання винуватості між нею і прокурором, просить її затвердити та призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України та роз`яснені судом, їй зрозумілі.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 – адвокат ОСОБА_5 , також підтвердила добровільність угоди та просила її затвердити.
Прокурор у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості їй зрозумілі. Прокурор підтвердила, що угода укладена добровільно.
Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що дану угоду слід затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно обвинувального акта та угоди про визнання винуватості, правильно кваліфіковані:
-за ч. 4 ст. 191 КК України, тобто привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану;
-за ч. 1 ст. 366 КК України, а саме - службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей. 
-за ч. 1 ст. 362 КК України, а саме - несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчинена особою, яка має право доступу до неї.
Кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 191 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином та відповідно до примітки ст. 45 КК України є корупційним кримінальним правопорушенням. 
Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином. 
Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 362 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином. 
Згідно з п. 2-1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо корупційних кримінальних проступків, нетяжких або тяжких корупційних злочинів, а також кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, у разі відсутності ознак вчинення цих кримінальних правопорушень у співучасті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, і за умови повного відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо таких збитків або шкоди було завдано).
Відповідно до аб. 2 п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
З урахуванням вказаних положень судом ураховано, що ознаки співучасті у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_4 , відсутні, шкоду, завдану її протиправними діями потерпілій у кримінальному провадженні особі - АТ «Укрпошта», відшкодовано в повному обсязі, при цьому потерпіла особа надала згоду на укладення угоди та її затвердження.
А тому, виходячи з положень статей 468, 469 КПК України, суд прийшов до висновку, що угода про визнання винуватості в даному кримінальному провадженні може бути укладена.
Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та наслідки, передбачені ст. 476 КПК України, у разі її невиконання.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Надана суду угода відповідає вимогам, які ставляться до угоди про визнання винуватості, що передбачені ст. 472 КПК України, в тому числі щодо міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Обставини, які б вказували на необхідність відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.
Вирішуючи питання щодо затвердження поданої угоди, суд також ураховує:
1) характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, відсутність спричинення кримінальними правопорушеннями тяжких наслідків; 
2) особу обвинуваченої, яка:
- раніше не судима, 
- вперше притягується до кримінальної відповідальності, 
- вчинила вказані кримінальні правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, 
- має на утриманні 5 неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,
-офіційно працевлаштована на посаді помічника вихователя в ЗДО № 2 та отримує заробітну плату, 
-позитивно характеризується за місцем її роботи та місцем її фактичного проживання; 
-добровільно відшкодувала завдані збитки,
-визнала свою провину, щиро розкаялася та зробила для себе висновки,
-на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебувала і не перебуває.
Обставини, передбачені ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 - вчинення кримінальних правопорушень внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, передбачені ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 – не встановлені.
Відповідно до частини 1 статті 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно з ч. 2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено, у тому числі, звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що під час судового засідання встановлені законні підстави для затвердження угоди і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Відповідно до п.13 ч.1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.
Так, процесуальні витрати - це визначені у законі грошові витрати, які понесли сторони та інші учасники кримінального провадження у зв`язку зі здійсненням провадження, які можуть бути стягнуті з обвинуваченого, на розслідування справи якого були затрачені, або звернені на рахунок держави.
Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Таким чином з ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню судові витрати за проведення експертиз: 14262,40 грн - за проведення судової економічної експертизи № СЕ-19/115-25/15814-ЕК від 29.09.2025, проведеної експертами Миколаївського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України та 5348,40 грн – за проведення судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/115-25/15956-ПЧ від 29.09.2025, проведеної експертами Миколаївського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України. 
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд, у відповідності до вимог ст. 100 КПК України, вирішує долю речових доказів.
Керуючись статтями 100, 124, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному проваджені №12025152030001107, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2025, укладену 06.05.2026 між старшим прокурором групи прокурорів ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 .
Визнати винною  ОСОБА_4  у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:
-ч. 4 ст. 191 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, пов`язані з матеріальною відповідальністю та з веденням обліку товарно-матеріальних цінностей строком на 1 (один) рік;
-ч. 1 ст. 366 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 2 (двох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права обіймати посади, в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, пов`язані з матеріальною відповідальністю та з веденням обліку товарно-матеріальних цінностей строком на 1 (один) рік;
- ч. 1 ст. 362 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 2 (двох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади, в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, пов`язані з матеріальною відповідальністю та з веденням обліку товарно-матеріальних цінностей строком на 1 (один) рік. 
На підставі вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного основного покарання з випробуванням, якщо протягом визначеного іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік, вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки. 
Покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
2. Стягути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на загальну суму 19610,80 грн, з яких: 14262,40 грн - за проведення судової економічної експертизи №СЕ-19/115-25/15814-ЕК від 29.09.2025 та 5348,40 грн – за проведення судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/115-25/15956-ПЧ від 29.09.2025.

3. Документи, які визнані у кримінальному провадженні речовими доказами, залишити в матеріалах кримінального провадження.

4. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1