П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/17956/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шуляк Любов Анатоліївна 
Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М. 
11 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Кузьмишина В.М. 
суддів: Сапальової Т.В.  Сушка О.О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.04.2025; 
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату вказаної пенсії у розмірі 50% від десяти мінімальних пенсій за віком, починаючи з 01.04.2025, з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. 
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника - померлого чоловіка, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та мав статус особи з інвалідністю I групи внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до статті 54 Закону № 796-ХІІ.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак - наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке. 
Спірним у цій справі є питання визначення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Позивач просить здійснити перерахунок пенсії відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р (ІІ)/2021 та статті 54 Закону № 796-ХІІ в редакції Закону № 230/96-ВР у розмірі 50 відсотків від 10 мінімальних пенсій за віком. 
Згідно із ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника. Відповідно до п. 11 Порядку № 1210, розмір пенсії, призначеної відповідно до цього Порядку, не може бути меншим за розміри, визначені частиною третьою статті 54 Закону № 796-ХІІ. Мінімальний розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника для одного непрацездатного члена сім`ї становить 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника. Тобто, розмір пенсії позивача має становити 50 відсотків пенсії померлого годувальника, що в даному випадку складає 50 відсотків від десяти мінімальних пенсій за віком. 
Відповідно до статті 54 Закону № 796-XII (у редакції Закону № 230/96-ВР), пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986– 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986– 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.
Обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, та пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
В усіх випадках розміри пенсій для осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено причинний зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; для дітей з інвалідністю - 3 мінімальних пенсій за віком.
Порядок обчислення пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. 
Частиною 3 статті 54 Закону № 796-ХІІ у редакції пункту 2 розділу I Закону № 1584-ІХ (який набрав чинності 01.07.2021) передбачено, що в усіх випадках розміри пенсії по інвалідності не можуть бути нижчими: для I групи - 6000 грн; для II групи - 4800 грн; для III групи - 3700 грн; для дітей з інвалідністю - 3700 гривень. 
Предметом спору є дії відповідача щодо нарахування позивачу після 01.07.2021 пенсії у розмірі, визначеному Законом № 1584-ІХ, замість розміру, встановленого ч. 4 ст. 54 Закону № 796-ХІІ у редакції Закону № 230/96-ВР. 
У пункті 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 Верховній Раді України було приписано привести нормативне регулювання статті 54 у відповідність із Конституцією. Суд зауважив, що у разі неприведення законодавства у відповідність через три місяці, застосуванню підлягатиме частина четверта статті 54 Закону № 796-XII у редакції Закону № 230/96-ВР. 
У постановах від 17.04.2024 у справі № 460/20412/23, від 15.05.2024 у справі № 400/12171/21 та від 10.12.2024 у справі № 240/1121/24 Верховний Суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин слід застосувати норми Закону № 796-XII у редакції Закону № 230/96-ВР.
Таким чином, дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу пенсії у розмірі, нижчому за 50 відсотків від 10 мінімальних пенсій за віком, є протиправними.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сапальова Т.В.    Сушко О.О.