Справа № 147/1637/26 
Провадження № 1-кп/147/654/26

ВИРОК
іменем України

01 липня 2026 року       с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026025120000028 від 08.06.2026, щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 05.06.2026 через багатоплатформовий месенджер Telegram (Телеграм) домовилась з невстановленою особою про отримання психотропної речовини - амфетаміну за грошові кошти, які ОСОБА_3 перерахувала на невстановлений під час досудового розслідування банківський рахунок. У подальшому, виконавши вищевказані дії, 08.06.2026 ОСОБА_3 отримала послугами Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» посилку з психотропною речовиною - амфетамін масою 0,3934 г, яку забрала собі для особистого вживання, чим здійснила незаконне придбання психотропної речовини, без мети збуту, яку в подальшому незаконно зберігала при собі до 11 год. 20 хв. 08.06.2026 для власного вживання без мети збуту, тобто до часу її вилучення працівниками Відділення поліції № 2 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.
Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченою ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , в якій обвинувачена беззаперечно визнала свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, надає згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачена та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, - незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, за наркологічною допомогою в КНП «Тростянецька лікарня» не зверталася, під наглядом в психіатричному кабінеті КНП «Тростянецька лікарня» не перебуває. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання, не встановлені. 
З урахуванням обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, суд вважає, що останній відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду в межах санкції статті, що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень відповідно до вимог ст. 50 КК України.
Суд зауважує, що не вбачає підстав для призначення покарання ОСОБА_3 у виді штрафу або виправних робіт, оскільки остання не працює та не має постійного джерела доходу.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченої ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 2888,16 грн.
Згідно з ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 374, 381, 382 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 59-1 КК України встановити засудженій Грушці-Балан обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженої ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 2888,16 грн (дві тисячі вісімсот вісімдесят вісім гривень 16 коп.).
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 09 червня 2026 року, на порошкоподібну речовину ня, яку упаковано до спеціального пакету Національна поліція України WAR 1962151, яку вилучено 08.06.2026 у ОСОБА_3 .
Речовий доказ у кримінальному провадженні – амфетамін масою 0,3934 г знищити. 
Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя    ОСОБА_1