номер провадження справи 21/38/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2026 Справа № 908/3497/25 (904/5358/25)
м. Запоріжжя Запорізької області 

За позовною заявою - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, буд. 17, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 21708016, ел. пошта: ЕsudFond@fg.gov.ua, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС, представник - Кузьмік Денис Вікторович, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС)
до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (вул. Діагональна, буд. 8, кімн. 21, м. Запоріжжя, 69035, код ЄДРПОУ 39821153, ел. пошта: tov.inteks@gmail.com, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС)
про стягнення 10 216, 41 грн.

в межах провадження у справі № 908/3497/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (вул. Діагональна, буд. 8, кімн. 21, м. Запоріжжя, 69035, код ЄДРПОУ 39821153, ел. пошта: tov.inteks@gmail.com, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС)
Розпорядник майна - Сєдова Наталя Іванівна (вул. Гагаріна, буд. 8, офіс 69, м. Запоріжжя, 69005, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС)

Суддя Володимир ЧЕРКАСЬКИЙ

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" про стягнення 10 216, 41 грн. заборгованості за Договорами поставки (справа № 904/5358/25).
За підсудністю з Господарського суду Дніпропетровської області до Господарського суду Запорізької області надійшли матеріали справи № 904/5358/25 для розгляду в межах провадження у справі № 908/3497/25 про банкрутство ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ".
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду розгляд справи (єдиний унікальний номер № 908/3497/25 (904/5358/25)) за вказаним позовом визначено судді Черкаському В.І., у провадженні якого перебуває справа про банкрутство ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ".
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник, зокрема спори про стягнення з боржника грошових коштів.
Оскільки відповідачем за позовною заявою є боржник, така позовна заява підлягає розгляду в межах провадження у справі № 908/3497/25 про банкрутство ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України.
Ухвалою від 19.05.2026 матеріали справи за позовною заявою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вх. № 568/08-07/26 від 23.02.2026) до відповідача - ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" про стягнення 10 216, 41 грн. прийнято до розгляду в межах провадження у справі № 908/3497/25 про банкрутство ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" та відкрито провадження з розгляду позовної заяви. Ухвалено розглядати позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.
ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористалось, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі було повідомлене належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку копії ухвали суду до його електронного кабінету, зареєстрованого у підсистемі Електронний суд ЄСІКС.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст. ст. 165, 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відсутність будь-яких заяв або клопотань відповідача, з урахуванням направлення судом до електронного кабінету відповідача копії ухвали суду у справі, свідчить про незацікавленість відповідача у розгляді справи.
Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 ГПК України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд

УСТАНОВИВ:

Згідно ч. ч. 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
У провадженні судді Черкаського В.І. знаходиться справа № 908/3497/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ".
Ухвалою від 18.12.2025 зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ". Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника. Розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Сєдову Наталю Іванівну.
18.12.2025 на офіційному веб-сайті Верховного суду оприлюднено оголошення № 77982 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ".
Наразі процедура розпорядження майном ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" триває, повноваження розпорядника майна боржника виконує арбітражний керуючий Сєдова Н.І.
Згідно абз. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує спори щодо вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань, і за результатами розгляду спору ухвалює рішення. Заявлені у цій справі вимоги ґрунтуються на спірних правовідносинах поставки та потребують доведення факту порушення зобов`язання, розміру основної заборгованості і нарахованих сум, тобто є спором про право. З огляду на це такий спір підлягає вирішенню за правилами позовного провадження в межах справи про банкрутство з ухваленням рішення по суті, що відповідає установленому статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства порядку розгляду майнових спорів за участю боржника.
20 липня 2023 року між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (Постачальник) укладено Договір № 1907/Г про закупівлю товару (продукції) (далі - Договір № 1907/Г).
Відповідно до пункту 2.1 Договору № 1907/Г Постачальник зобов`язується поставити Замовнику нафту і дистиляти за кодом ДК 021:2015-09130000-9, а саме товар та паливні картки, на яких він обліковується, організувати та забезпечувати відпуск товару Замовнику або довіреній особі Замовника на підставі паливних карток, а Замовник зобов`язується приймати та оплачувати наданий Постачальником товар у порядку та на умовах, визначених Договором.
Згідно підпункту 4.1.7 пункту 4.1 Договору № 1907/Г у випадку дострокового припинення цього Договору з будь-яких підстав Постачальник зобов`язується повернути кошти за невикористаний товар за зверненням Замовника на підставі письмового запиту протягом 10 (десяти) календарних днів з дати надсилання листа.
За приписами пункту 5.1 Договору № 1907/Г загальна ціна товару складає 16 450, 00 грн.
Відповідно до пункту 8.5 Договору № 1907/Г у випадку порушення Постачальником строку повернення грошових коштів, визначеного підпунктом 4.1.7 пункту 4.1 Договору, Постачальник зобов`язаний сплатити Замовнику неустойку у розмірі 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення.
20 липня 2023 року між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (Постачальник) укладено Договір № 1907/Д про закупівлю товару (продукції) (далі - Договір № 1907/Д), умови якого щодо предмета (пункт 2.1), порядку повернення коштів за невикористаний товар (підпункт 4.1.7 пункту 4.1) та відповідальності за порушення строку повернення коштів (пункт 8.5) є аналогічними умовам Договору № 1907/Г.
За приписами пункту 5.1 Договору № 1907/Д загальна ціна товару складає 29 100, 00 грн.
21 липня 2023 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виконав покладені на нього зобов`язання зі сплати коштів за договорами поставки та перерахував на рахунки відповідача грошові кошти у розмірі 16 450, 00 грн. та 29 100, 00 грн. відповідно, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами сплати коштів.
Поставка товару (відпуск пального) на користь Замовника здійснювалась за паливними картками, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними та картками рахунку за Договором № 1907/Г і Договором № 1907/Д.
За результатами відпуску товару частина оплаченого Замовником пального залишилась невикористаною, внаслідок чого у Постачальника утворилась заборгованість з повернення коштів за невикористаний товар: за Договором № 1907/Г у розмірі 3 926, 38 грн., за Договором № 1907/Д у розмірі 1 067, 97 грн., всього 4 994, 35 грн.
12.03.2025 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб направив на адресу ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" лист, у якому повідомив про наявність заборгованості з повернення коштів за невикористаний товар за Договором № 1907/Г у розмірі 3 926, 38 грн. та за Договором № 1907/Д у розмірі 1 067, 97 грн., та просив повернути кошти за невикористане пальне у розмірі 4 994, 35 грн.
Рекомендований лист з трекінговим номером 061023886522 отримано відповідачем 18.03.2025, що підтверджується наявними в матеріалах справи відомостями про відстеження поштового відправлення.
Постачальник вказані вимоги залишив без задоволення та кошти за невикористане пальне не повернув.
З урахуванням підпункту 4.1.7 пункту 4.1 Договорів строк повернення коштів сплив 28.03.2025 (десять календарних днів з дати отримання листа), а прострочення повернення коштів обліковується з 29.03.2025 по дату фактичного розрахунку - 02.07.2025, що становить 95 днів.
Спірні правовідносини сторін за своїм змістом є зобов`язальними правовідносинами поставки.
Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Відповідно до положень статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/5444/17 зроблено висновок, що умовою застосування частин 1, 2 статті 693 ЦК України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю; у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно - або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати; можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки є виключно правом покупця.
Таким чином, відсутність дій відповідача щодо постачання (відпуску) оплаченого товару надає позивачеві право вимагати повернення коштів, попередньо сплачених за невикористаний товар. Неповернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Сторони у підпункті 4.1.7 пункту 4.1 Договорів погодили строк повернення коштів за невикористаний товар - протягом 10 календарних днів з дати надсилання письмового запиту Замовника.
Матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем на рахунок позивача коштів у розмірі вартості невикористаного товару за Договором № 1907/Г та Договором № 1907/Д.
Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем з повернення коштів за невикористаний товар не погашена та складає 4 994, 35 грн. (3 926, 38 грн. за Договором № 1907/Г та 1 067, 97 грн. за Договором № 1907/Д).
Щодо нарахованих позивачем сум за порушення грошового зобов`язання суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами другою та четвертою статті 231 Господарського кодексу України сторонам надано право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій.
Сторони у пункті 8.5 Договорів погодили відповідальність Постачальника за порушення строку повернення коштів у вигляді неустойки у розмірі 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення.
За приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та в отриманні компенсації за користування боржником коштами, належними до сплати кредиторові.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок за період прострочення з 29.03.2025 по 02.07.2025 (95 днів), суд установив, що нарахування є обґрунтованими та арифметично правильними:
- за Договором № 1907/Г (від суми заборгованості 3 926, 38 грн.): 3 % річних - 31, 00 грн., пеня - 316, 77 грн., інфляційні втрати - 27, 48 грн., неустойка (1 % за кожен день прострочення) - 3 730, 65 грн.; разом з тілом заборгованості - 8 032, 28 грн.;
- за Договором № 1907/Д (від суми заборгованості 1 067, 97 грн.): 3 % річних - 8, 00 грн., пеня - 86, 09 грн., інфляційні втрати - 7, 47 грн., неустойка (1 % за кожен день прострочення) - 1 014, 60 грн.; разом з тілом заборгованості - 2 184, 13 грн.
Загальний розмір заявлених до стягнення сум станом на 02.07.2025 складає 10 216, 41 грн.
Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно частини 2 статті 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події; у разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що докази на підтвердження правомірності позовних вимог є більш вірогідними, ніж докази, надані на їх спростування.
Відповідач доказів повернення коштів за невикористаний товар, а так само заперечень проти розміру та розрахунку заявлених сум, не надав.
Частиною 5 статті 236 ГПК України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").
Враховуючи вищевикладені обставини справи та приписи чинного законодавства України, відсутність будь-яких заперечень відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача 10 216, 41 грн.
Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.
Керуючись ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 129, 238, 240, 241, 254, 256-257, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (вул. Діагональна, буд. 8, кімн. 21, м. Запоріжжя, 69035, код ЄДРПОУ 39821153) на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, буд. 17, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 21708016) суму боргу у розмірі 10 216 (десять тисяч двісті шістнадцять) грн. 41 коп., 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати позивачу, відповідачу (до електронного кабінету).

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено та підписано 06.07.2026.

Суддя Володимир ЧЕРКАСЬКИЙ