Cправа № 563/606/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2026  року    Корецький районний суд
Рівненської області

в складі: головуючого судді  Сірака Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за договором,
в с т а н о в и в :

Представниця ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулась до суду з позовом вказуючи, що 04.09.2021 року між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ОСОБА_1 , в електронній формі, було укладено Договір № 77579737, за умовами якого позикодавець передав позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн. на погоджений строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, який зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити проценти. Процентна ставка (базова, фіксована) становить 1.99 % яка нараховується за кожен день користування позикою. Зазначають, що позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. В свою чергу відповідач не виконував своїх зобов`язань, грошових коштів не повертав та проценти за користування коштами не сплачував. 27.01.2022 року було укладено договір № 27/01/2022 відповідно до якого ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі й до відповідача за договором № 77579737. 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі й до відповідача за договором № 77579737. Стверджують, що станом на сьогодні заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим за останнім обліковується прострочена заборгованість в загальному розмірі 10 570.55 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 4 000.00 грн., заборгованість за процентами – 6 497.35 грн., інфляційні збитки - 64.00 грн. та нараховані 3 % річних - 9.20 грн. Тому, з метою відновлення порушених прав позивача, звертаються до суду та просять стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі, а також понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 14 квітня 2026 року провадження у справі було відкрито та справу визначено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Представник позивача був належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Клопотань про розгляд справи в іншому порядку подано не було.
Відповідач також був повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подано, що дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Судом встановлено, що 04.09.2021 року між ТОВ “1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ” та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 77579737 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, який зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики.
Відповідно до п. 2.1.-2.3. Договору, сума позики становить 4 000,00 грн., строк позики - 30 днів. Процентна ставка (базова, фіксована) - 1,99 %. Дата надання позики - 04.09.2021 року. Дата повернення позики (останній день) - 04.10.2021 року. 
Позичальник, до моменту підписання договору вивчив такий та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents license/ («Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.
Цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень ЗУ «Про електронну комерцію», Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі (п. 12 Договору).
Додатком № 1 до Договору позики № 77579737 від 04.09.2021 року є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредиту.
До матеріалів справи додано Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) в редакції від 12.08.2021 року.
Порядок продовження строку користування позикою відображений в Розділі 7 Правил. 
Зметою недопущення наслідків понадстрокового користування позикою сторони домовились, що у разі якщо у позичальника на дату закінчення строку позики наявна заборгованість за договором і позичальником не оформлено пролонгацію, строк позики автоматично подовжується на один календарний день (автопролонгація). Строк автопролонгації обчислюється з дня, що слідує за днем закінчення строку позики. При автопролонгації змінюється кінцева дата строку позики та кінцева дата строку (терміну) дії договору позики на один календарний день. Проценти під час автопролонгації нараховуються за базовою процентною ставкою, вказаною в договорі позики. Позичальник не заперечує та погоджується, що автопролонгація може здійснюватися необмежену кількість разів та не потребує додаткового документального оформлення з боку сторін. Позичальник погоджується, що застосування повторної автопролонгації здійснюється за умови наявності непогашеної позики (її частини) та не потребує додаткової згоди позичальника. Подовження строку позики на умовах автопролонгації припиняється у разі якщо на протязі 90 автопролонгацій поспіль позичальником не погашено позику (п. 7.12.-7.16. Правил).
Згідно з Довідкою вих. № КД-000128021/ТНПП від 05.03.2026 року, ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС», яке діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку, підтверджено прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою API-інтерфейсу, відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення платіжної операції з перерахунку коштів в сумі 4 000.00 грн. (отримувач - ОСОБА_2 , ЕПЗ номер НОМЕР_1 ). 
За розрахунком ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», станом на 27.01.2022 року загальна заборгованість за Договором №77579737 становить 10 497,35 грн., з яких тіло кредиту – 4 000,00 грн. та проценти – 6 497,35 грн.
27 січня 2022 року було укладено Договір факторингу № 27/01/2022, відповідно до якого ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги до боржників, в тому числі й до ОСОБА_1 за Договором № 77579737 в загальному розмірі 10 497,35 грн., відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 27/01/2022.
Відповідно до Розрахунків ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором № 77579737, станом на 10 січня 2023 року становить 10 570,55 грн. (сума 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 27 січня по 23 лютого 2022 (включно) складає 9,20 грн., інфляційні збитки за той же період – 64,00 грн.).
10 січня 2023 було укладено Договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі й до ОСОБА_1 за договором № 77579737 в загальному розмірі 10 570,55 грн., про що свідчить Реєстр боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, Витяг з Додатку № 3 до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №77579737, загальна заборгованість за яким, станом на 12.03.2026 року складає 10 570,55 грн. (заборгованість за тілом кредиту - 4 000,00 грн., заборгованість за відсотками – 6497,35 грн., 3% річних - 9,20 грн. та інфляційні збитки - 64,00 грн.), що стверджується Розрахунком позивача.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про електронну комерцію").
Відповідно до ч. 12, 13 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимстаттею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно з п. 2 ч. 1ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце.
Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором та не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості на рахунки жодного з кредиторів.
Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами. Відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором, доказів протилежного суду надано не було. Тому, заявлені вимоги підлягають до задоволення, в тому числі і нараховані ТОВ «Вердикт Капітал»  3% річних - 9,20 грн. та інфляційні збитки - 64,00 грн. нараховані в період до 23.02.2022 року.
З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662,40 грн.
Водночас, відповідно дост. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, копію прайс-листа АО "Лігал Ассістанс", копію заявки на надання юридичної допомоги № 1035 від 02.02. 2026 року, копію витягу з акту № 19 про надання юридичної допомоги від 27.02.2026 року, згідно яких витрати понесені позивачем на правничу допомогу складають 9 000,00 гривень.
При цьому, суд наголошує на відсутності обов`язку присуджувати стороні, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
Так, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
У пункті 269 Рішення цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Зважаючи на вищезазначене, враховуючи ціну позову, а також те, що дії щодо підготовки позову у справі не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи, розгляд справи відбувався без участі сторін у судових засіданнях, суд дійшов висновку про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 4 000 грн., що буде відповідати розумності, виваженості та справедливості по відношенню до обох сторін.
На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 12-13, 19, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позовні вимоги задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр", код ЄДРПОУ: 44276926 , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, заборгованість за Договором позики № 77579737 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 04.09.2021 року у розмірі 10 570 (десять тисяч п`ятсот сімдесят) грн. 55 коп., 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. судового збору та 4 000 (чотири тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр", код ЄДРПОУ: 44276926, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя