Справа № 203/600/26 
Провадження № 2/0203/1305/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2026 року        Центральний районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючого судді – Єдаменко С.В.,
при секретарі – Пилипенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, – 

встановив:

23 січня 2026 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до Центрального районного суду міста Дніпра з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 04 лютого 2021 року здійснено ідентифікацію клієнта та ОСОБА_1 підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Кредит готівкою», ознайомився із актуальними умовами кредитування та 20 лютого 2025 року підписав паспорт кредиту за допомогою OTP пароля. Після чого із відповідачем за допомогою OTP пароля було підписано кредитний договір б/н від 20 лютого 2025 року про надання строкового кредиту у розмірі 51 400 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 60 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 31%. Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредитні кошти. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та графіку кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 14 січня 2026 року має заборгованість у розмірі 59 300 грн. 13 коп., яка складається з: 50 182,82 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9 117,31 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, яку позивач в судовому порядку просить суд стягнути на свою користь з відповідача, а також стягнути з останнього судові витрати по справі. (а.с.1-4)
Після надходження з Єдиного державного демографічного реєстру та Єдиної інформаційної системи соціальної сфери відповідей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача-фізичної особи ОСОБА_1 (а.с.а.с.52, 53), ухвалою судді від 28 січня 2026 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. (а.с.54)
Позивач у судові засідання не з`явився, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності та в якому вона проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. (а.с.58-61)
Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов до суду не надходив. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України у відповідності до ст.ст.128, 129 ЦПК України, а також шляхом направлення СМС повісток-повідомлень. (а.с.а.с.56, 57, 64, 65, 68, 69, 72, 73) Клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не надав, про причини неявки не повідомив. 
З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.
Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 04 лютого 2021 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг (далі - Умови та Правила). (а.с.21-30)
20 лютого 2025 року відповідач виявив бажання отримати послугу «Кредит готівкою» та у зв`язку з цим за допомогою цифрового підпису підписав паспорт споживчого кредиту та кредитний договір № б/н від 20 лютого 2025 року. (а.с.а.с.31-40, 41-47)
В пункті 1 договору, сторони визначили істотні умови кредитування, а саме: тип кредиту - строковий кредит, сума кредиту – 51 400 грн., строк кредитування - 60 місяців, фіксована процентна ставка – 31% річних, порядок повернення кредиту - щомісяця рівними частинами згідно з графіком платежів. Також, у п.1 договору, наведено орієнтовану загальну вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) на загальну суму у розмірі 102 288,86 грн.
Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , (договір № б/н), 20 лютого 2025 року відбувся старт карткового рахунку № НОМЕР_1 , після чого на вказаний рахунок встановлено кредитний ліміт у розмірі 51 400 грн. (а.с.18)
З виписки за договором № б/н за період з 20.02.2025 по 16.01.2026 вбачається, що 20.02.2025 р. було здійснено зарахування грошових коштів на картку в розмірі 51 400 грн. (а.с.17)
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 20.02.2025 р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 14.01.2026 р. загальна заборгованість відповідача за наданим кредитом становить 59 300 грн. 13 коп., з яких: 50 182,82 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9 117,31 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. (а.с.19-20)
Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст.628 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.2 ст.1056-1 ЦК України).
Відповідно до правил ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 ст.1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до правил ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Абзацом 1 ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно абз.1 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Згідно ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що паспорт споживчого кредиту, кредитний договір № б/н, а також графік платежів від 20 лютого 2025 року підписано цифровим підписом ОСОБА_1 . У вищевказаному договорі визначено всі його істотні умови, а саме предмет договору, його оплатність, строковість, цільове признання кредиту, порядок повернення кредиту тощо, які сторони засвідчили своїми підписами.
Згідно ст.536 ЦК України, передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання.
В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем умов договору, у зв`язку з цим суд вважає за можливе в судовому порядку стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка станом на 14 січня 2026 року становить 59 300 грн. 13 коп., яка складається з 50 182,82 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9 117,31 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 662 грн. 40 коп. 

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526-527, 638, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст.81, 141, 209, 247, 258, 263-265, 268, 274, 279-287 ЦПК України, суд –

вирішив:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер облікової картки платника податків  НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» рах. № НОМЕР_3 , код ЄДРПОУ 14360570, МФО 305299, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, заборгованість за договором № б/н від 20 лютого 2025 року в розмірі 59 300 грн. 13 коп., яка складається з 50 182,82 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 9 117,31 грн. – заборгованість за відсотками, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662 грн. 40 коп., а разом: 61 962 (шістдесят одна тисяча дев`ятсот шістдесят дві) гривні 53 копійки.

Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст.273, 289 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя      С.В. Єдаменко