З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.05.2026  	Справа №607/6526/26 Провадження №2/607/4187/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Козак О.Є., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 , просить стягнути з відповідача в свою користь заборгованість за Договором № 92208201 про надання кредиту від 05.12.2021, що становить 18900 грн.
Позов мотивовано тим, що 05.12.2021 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІРБІС» та ОСОБА_1 уклали Договір № 92208201 про надання кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІРБІС» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 6000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. 
ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІРБІС» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало. 
На підставі договору факторингу від 01.09.2025 № 01092025/1 до позивача перейшло право вимоги за Кредитним договором № 92208201 від 05.12.2021.
До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 92208201 про надання кредиту належним чином не виконав, утворилась заборгованість у розмірі 18900 грн, що складається з: прострочених платежів по тілу кредиту - 6000 грн; прострочених платежів по процентах - 12900 грн.
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.04.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач в судове засідання свого представника не направив, звернувся в суд із заявою, в якій просив розглядати справу в його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подавав.
На підставі вимог статтей 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІРБІС» та ОСОБА_1 05.12.2021 в електронній формі уклали Договір № 92208201 про надання кредиту, відповідно до умов якого кредитодавець надає Позичальнику Кредит в розмірі 6000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повністю повернути Кредит та сплатити відсотки, що були нараховані за Кредитом до 05.03.2022 шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок Товариства.
Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є додатком №1 до договору, передбачено нарахування відсотків за весь час користування кредитом у розмірі 14400 грн.
Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 526916. номер телефону: НОМЕР_1 05.12.2021.
Як видно із підтвердження ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» вих. №3152_251024113911 від 24-10-2025, відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-21/04-21 від 2021-04-06. було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 05-12-2021 12:03:43 на суму 6000,00 грн, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua - 123399424, призначення платежу: 6000 грн на карту НОМЕР_3 .
Факт належності відповідачу карти, номеру телефону та надходження коштів в сумі 6000 грн підтверджується інформацією та випискою ТОВ «Універсал банк» від 21.05.2026.
ТОВ «Фінансова компанія «ПОЗИКА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІРБІС» 01.09.2025 уклали Договір факторингу № 01092025/1, відповідно до умов якого клієнт (Первісний кредитор) зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 4.1 Договору факторингу 1 право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку. 
Первісний кредитор та позивач на виконання Договору факторингу 1 підписали акт приймання передачі реєстру прав вимоги від 0-1.09.2025 та Реєстр прав вимоги, за яким від ТОВ «Ірбіс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги, що підтверджується витягом із додатку №1 до договору.
Для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) Первісного кредитора зі сторони згідно Договору факторингу позивачем надано платіжну інструкцію від 02.09.2025 на суму 3490472.17 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 92208201, заборгованість складає у розмірі 18900 грн, що складається з: прострочених платежів по тілу кредиту - 6000 грн; прострочених платежів по процентах - 12900 грн.
Дослідивши та оцінивши докази, суд доходить такого висновку.
Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Враховуючи приписи статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Судом визначено, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 по справі № 524/5556/19 підтверджує, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині».
Згідно із частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України).
Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ірбіс» та ОСОБА_1 05.12.2021 уклали Договір № 92208201 про надання кредиту у розмірі 6000 грн. 
ТОВ «Ірбіс» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 6000 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника, що підтверджується довідкою та банківською випискою, які досліджені судом.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).
Матеріалами справи підтверджено, що на підставі договору факторингу від 01.09.2025 № 01092025/1 позивач набув право вимоги до Відповідача за кредитним договором № 92208201, що підтверджується змістом договору факторингу, актами, витягом із реєстру прав вимог та платіжними інструкціями, які досліджені судом.
Положеннями частини першої статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В силу приписів частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання.
Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідача відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості (висновки ВС у постанові від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18).
Суду не надано доказів повернення відповідачем отриманих коштів та процентів, які нараховані в межах строку кредитування, а тому, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо стягнення тіла кредиту у розмірі 6000 грн та прострочених платежів по процентах -12900 грн, які нараховані в межах строку кредитування, разом - 18900 грн, тому позов підлягає до задоволення.
Позивач поніс витрати судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 гривень. 
Крім того, до позову представником позивача - адвокатом Горобей Р.Г., на підтвердження витрат на правничу допомогу надано копії: договору від 02.01.2026,додаткова угода від 16.02.2026, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, акт на підтвердження факту надання правової допомоги та детальний опис наданих послуг.
Відповідач не заявляв клопотання про зменшення судових витрат.
Витрати у розмірі 5500 грн за послуги зі складення позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором є співмірними за переліченими вище критеріями та необхідними у цій справі, а також підлягають розподілу відповідно до правил, зазначених у пункту 3 частини два статті 141 ЦПК України.
Зважаючи на те, що позов задоволено, в силу частини першої статті 141 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути 8162,40 (5500+2662,4) грн судових витрат.
На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81 141, 258, 259, 264, 265, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити. Стягнути із ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» 18900 гривень 00 копійок заборгованості за Договором № 92208201 про надання кредиту від 05.12.2021 та 8162 гривень 40 копійок судових витрат.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Реквізити сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА», ел. пошта ppr@fkpozyka.com.ua, тел. 380671207225, адреса: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, ЄДРПОУ 39493634.
Відповідач: ОСОБА_1 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 тел. НОМЕР_4 адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Головуючий суддя	В. М. Позняк