Справа № 450/1485/26 
Провадження № 2/450/1760/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді  Кукси Д.А.
при секретарі Глинській У.Я.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -
суд постановив таке рішення:
підстава позову (позиція позивача): 
позивач звернулася в суд з цивільним позовом до відповідача та просить стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до повноліття кожного з дітей..
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 17.01.2011 між нею та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було зареєстровано шлюб Верхньобілківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, про що складено актовий запис № 1 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 . Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.02.2025 у справі № 450/3234/24 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу всі троє дітей проживають разом із позивачкою та перебувають на її повному утриманні, що підтверджується відповіддю Верхньобілківського старостинського округу Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області на адвокатський запит № 179 від 25.02.2026. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Незважаючи на цей обов`язок та запевнення відповідача щодо участі у матеріальному забезпеченні дітей після розірвання шлюбу, починаючи з вересня 2025 року він фактично припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу, не бере участі у їх утриманні та належному забезпеченні. У зв`язку з цим усі витрати, пов`язані з утриманням, вихованням та забезпеченням дітей, несе виключно позивачка. З огляду на невиконання відповідачем передбаченого законом обов`язку щодо утримання дітей, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом про стягнення аліментів.
Позиція відповідача: відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції. 
У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.
Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.
27.03.2026 відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру; 27.03.2026 ухвала про відкриття провадження у справі.
Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.
Дослідивши матеріали цивільної справи, надані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою ч. 3 ст. 51 Конституції України.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (пункти 2 і 3 статті 5 Сімейного кодексу України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. У статтях 151 та 163 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на "особисте виховання" малолітніх дітей та на те, щоб вони проживали з ними. Права батьків, у тому числі тих, хто живе окремо від дитини, на виховання дитини і спілкування з нею можуть бути обмежені лише законом (статті 153 і 157). Згідно ч. 3 ст. 11, ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. 
Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком обох сторін. Причому є обов`язком особистим, індивідуальним, але ні в якому разі не солідарним.
Положеннями статей 141, 180 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Із системного аналізу зазначених норм закону слідує висновок, що участь батька у вихованні дитини є його (батька) обов`язком, який реалізується з метою нормального розвитку дитини.
Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 17.01.2011 та розірвано 14.02.2025, що підтверджується копією рішення Пустомитівського районного суду Львівської області у справі № 450/3234/24.
Крім того, сторони є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 04.07.2011, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 15.03.2016; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 28.11.2017, 
Відповідно до довідки Верхньобілківського старостинського округу Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області № 179 від 25.02.2025, малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проживають разом із матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 7/25/2708/В (номер рішення № 07/25/2708/Р від 08.04.2025), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю II групи. 
Згідно з висновком № 71 про дитину з інвалідністю віком до 18 років від 02.06.2025, що підтверджується консультаційним висновком спеціаліста № 261 від 21.05.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дитиною з інвалідністю.
Також, відповідно до довідок, виданих директором Нижньобілківської гімназії Підберізцівської сільської ради Христиною Берко, ОСОБА_3 навчається у 9-му класі (довідка № 10 від 30.01.2026), ОСОБА_4 - у 4-му класі (довідка №116 від 01.12.2025), а ОСОБА_5 - у 3-му класі (довідка № 115 від 01.12.2025).
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Таким чином, законодавством встановлено гарантований мінімальний розмір аліментів на утримання дитини у разі звернення до суду з такими вимогами.
Зі змісту статті 183 СК України вбачається, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частиною 5 ст. 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі вищенаведеного, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я позивачки та відповідача, як платника аліментів, їхнє матеріальне становище, рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дітей, вимоги розумності та справедливості, мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.
Виходячи із вищенаведеного та зазначених у ст. 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, інтересів дитини, а також з урахуванням того, що відповідач є здоровим та працездатним, суд приходить до висновку, що він може надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей.
Докази щодо неспроможності сплачувати кошти на утримання дитини, відповідачем суду не представлено.
Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні.
У відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. 
Позивач звернулася в суд з даним позовом 26.03.2026, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції суду вх. №7034 від 26.03.2026.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Крім того, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то за приписами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 1331,20 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 141, 247, 274-279, 352, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 7, 141, 150, 155, 180, 181, 182, 183 СК України, суд,- 

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) алемнти на утриманння неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відстоків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 березня 2026 року і до повноліття кожного з дітей.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 .

Суддя: Д. А. Кукса