Справа № 202/8580/24
Провадження № 2/202/237/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

29 червня 2026 року Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:
головуючого - судді Мачуського О.М.,
за участю секретаря судового засідання – Карасьової Г.І.,
позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача – адвоката Северина А.Б.,
відповідача – ОСОБА_2 ,
представника відповідача – адвоката Гокової Т.В.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Максим Олексійович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Філімончук Ольга Миколаївна про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартир та витребування майна з незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:
07 липня 2024 року позивач ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпра з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Максим Олексійович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Філімончук Ольга Миколаївна про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартир. 
В обґрунтування позову зазначено, що 03 березня 1998 року ОСОБА_5 стала власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Черняком М.О. та зареєстрованою в реєстрі за №713.
Власниками квартири до підписання договору купівлі-продажу були: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 16 жовтня 1997 року ВАТ СМФ «Дніпротяжбуд», за реєстром №172-IV/97 зареєстрованого в Дніпропетровському інвентарбюро за реєстром №359п-24.
З невідомих причин, ОСОБА_5 не звернулась до Дніпропетровського МБТІ з метою реєстрації вказаної квартири. 
17 квітня 2021 року ОСОБА_5 захворіла на COVID-19 та була госпіталізована до КЗ «Міська клінічна лікарня №6» ДМР, де перебуваючи на стаціонарному лікуванні, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
13 липня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Куликовим С. В. заведено спадкову справу за №11/2021, на підставі заяви про прийняття спадщини поданої сином померлої - ОСОБА_1 . В цей же день спадкоємець дізнався від нотаріуса, що квартира покійної матері переоформлена на іншу особу. 
На підставі інформації отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було встановлено, що квартира зареєстрована за ОСОБА_2 . 
17 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про те, що невідомі йому особи злочинним шляхом заволоділи майном заявника. Були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12021041030000723 від 17.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , набула право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Бондарем М.О. та зареєстровано в реєстрі №180 від 30.04.2021 року. Продавцем згідно вказаного договору виступав ОСОБА_3 . Відповідно до п.1.3 вказаного договору встановлено, що ОСОБА_3 належала вказана квартира на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Зайченком В.Г. від 10.06.1998 року за реєстровим номером №5-483. ОСОБА_3 надав нотаріусу оригінал договору купівлі- продажу квартири від 10.06.1998 де він був, начебто, покупцем. А продавцями за цим «документом» виступали ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
В подальшому, на допиті, в рамках розслідування кримінального провадження, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надали покази про те, що квартиру вони продали саме ОСОБА_5 а узгодження деталей угоди проводили з її сином- Василем.
З листа за підписом Завідуючої Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Черновської Л.Г. вбачається наступне: «Згідно реєстру для реєстрації нотаріальних дій нотаріуса Зайченко В.Г. за 1998 рік, 10.06.1998 року за реєстром №5-483 вказано іншу нотаріальну дію. Згідно архівного наряду Договори відчуження квартир розпочато 03.01.1998 рік закінчено 30.06.1998 рік аркушів 419, згідно алфавітного опису вищезазначений документ не значиться». 
Отже ОСОБА_3 не купив 10.06.1998 року квартиру у ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , а надав нотаріусу ОСОБА_9 підроблені документи на підставі яких той і вчинив нотаріальну дію посвідчення договору купівлі- продажу квартири.
В подальшому, 24 червня 2021 року «нова власниця нерухомого майна» ОСОБА_4 відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Філімончук О.М., зареєстрованого в реєстрі за №1627 продала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 . Ця подія відбулась за два дні до смерті справжньої власниці квартири- ОСОБА_5 . 
З урахуванням наведеного, позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого нотаріусом ДМНО Бондарем М.О. 30 квітня 2021 року, реєстровий №180; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого нотаріусом ДМНО Філімончук О.М. 24 червня 2021 року, реєстровий №1627; витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . 
Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпра Мачуського О.М. від 16 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 28 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що його мати купила спірну квартиру. Після її смерті він дізнався, що квартира зареєстрована на іншу особу, у зв`язку з чим він звернувся до правоохоронних органів.
Представник позивача – адвокат Северин А.Б. в судовому засіданні зазначив, що мати позивача придбала квартиру, але не зареєструвала її в БТІ. У 2021 році вона померла. Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про спадщину на квартиру, оскільки вона зареєстрована за іншими особами. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому за заявою Позивача, стало відомо, що квартира неодноразово перереєстровувалась та на теперішній час зареєстрована за ОСОБА_2 ..
Відповідач ОСОБА_2 , допитана в судовому засіданні в якості свідка, заперечила проти задоволення позову.  Посилаючись на свою добросовісність як набувача зазначила, що вона придбала спірну квартиру ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_10 . Право власності ОСОБА_4 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав; на момент укладення договору від 24.06.2021 будь-які обтяження не були зареєстровані. Ціна квартири була ринковою – 36 000 доларів США, документи перевіряли ріелтори та нотаріус. Після придбання квартири вона зареєструвалась в ній та зробила там ремонт. Вона не знала та не могла знати про протиправний характер попередніх правочинів. На теперішній час квартира арештована, в ній вона не мешкає.
Відповідач ОСОБА_3 надав до суду заяву, згідно якої просив суд виключити його з числа Відповідачів, оскільки він не має відношення до спірної квартири, жодних договорів щодо неї ніколи не підписував. 
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень чи клопотань до суду не надала.
Треті особи - приватні нотаріуси Бондар М.О. та Філімончук О.М. - у судовому засіданні не з`явились. В матеріалах справ наявна заява представника ОСОБА_11 – адвоката Чікіньова Д.М. про розгляд справи без його участі.
Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 допитані в судовому засіданні пояснили, що вони приватизували спірну квартиру та в березні 1998 року продали її ОСОБА_5 .. Оформленням займався її син – ОСОБА_12 . Договір укладали у нотаріуса. 
Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого 16 жовтня 1997 року ВАТ СМФ «Дніпротяжбуд» (орган приватизації) на підставі розпорядження №172-IV/97 від 16 жовтня 1997 року, зареєстрованого у Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі за №359п-24, квартира АДРЕСА_2 (загальна площа - 73,0 кв.м, відновна вартість на момент приватизації - 18 грн. 78 коп.) належала на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Зазначене свідоцтво є первинним правовстановлюючим документом у ланцюгу власників спірної квартири.
Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири, укладеного 03 березня 1998 року у м. Дніпропетровськ, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Черняком М.О. та зареєстрованого в реєстрі за №713 (бланк серії НГ0175320), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продали, а ОСОБА_5 придбала квартиру АДРЕСА_2 (житлова площа - 40,1 кв.м, загальна площа - 73,0 кв.м) за ціною 18 796 грн. 18 коп. Продаж підтверджено підписами сторін та нотаріальним посвідченням. Зазначений договір є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності ОСОБА_5 на спірну квартиру.
Відповідно до Договору №490 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, укладеного між Виконкомом міської Ради народних депутатів (Власник будинку) та ОСОБА_13 (Співвласник), датованого 25 жовтня 1997 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_3 , встановлено, що на момент укладення договору квартира зареєстрована за ОСОБА_6 як приватна власність на підставі розпорядження №172-IV/97, реєстровий №359п-24 від 16 жовтня 1997 року. Договір підтверджує факт здійснення родиною ОСОБА_14 прав власника квартири до її продажу у 1998 році.
Наявний у матеріалах справи Договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, переоформлений на ім`я ОСОБА_5 після придбання нею квартири АДРЕСА_4 у 1998 році, підтверджує, що ОСОБА_5 після укладення договору купівлі-продажу фактично здійснювала права власника: уклала договір з обслуговуючою організацією та сплачувала рахунки за комунальні послуги. 
До матеріалів справи долучено документ, що має вигляд Договору купівлі-продажу квартири, начебто укладеного 10 червня 1998 року та посвідченого державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Зайченком В.Г. за реєстровим №5-483 (бланк серії ААО №144851). Згідно зі змістом документа, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 нібито продали квартиру АДРЕСА_4 ОСОБА_3 за ціною 18 796 грн. 00 коп. Проте відповідно до офіційної відповіді Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори від 24.07.2021 №1031, за реєстром нотаріуса Зайченка В.Г. під зазначеними реквізитами вказано іншу нотаріальну дію, а у архівному наряді «Договори відчуження квартир» за 1998 рік цей документ не значиться. 
Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири, укладеного 30 квітня 2021 року у м. Дніпро, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондарем М.О. та зареєстрованого в реєстрі за №180, ОСОБА_3 (продавець) продав квартиру АДРЕСА_5 ОСОБА_4 (покупець) за ціною 620 500,00 грн. Відповідно до п. 1.3 договору, підставою права власності продавця зазначено договір купівлі-продажу від 10.06.1998 №5-483, посвідчений нотаріусом Зайченком В.Г.. Право власності зареєстровано за ОСОБА_4 30 квітня 2021 року, номер запису: 41785444.
Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири, укладеного 24 червня 2021 року у м. Дніпро (за два дні до смерті ОСОБА_5 ), посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Філімончук О.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1627, ОСОБА_4 (продавець) продала квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_2 (покупець) за ціною 562 100,00 грн. Право власності зареєстровано за ОСОБА_2 24 червня 2021 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2350828012101, номер запису: 42664558). 
Відповідно до Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 14 серпня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська, ОСОБА_15 , 28 років, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Дніпропетровськ. Причина смерті - закрита травма органів черевної порожнини (запис за №1128 від 14.08.2000). 
Відповідно до Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого 05 липня 2021 року Індустріальним районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №920 від 05 липня 2021 року, ОСОБА_5 , народжена ІНФОРМАЦІЯ_5 (с. Водяно 1, Синельниківський район, Дніпропетровська область), померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, Дніпропетровська область, у віці 80 років. 
Відповідно до матеріалів спадкової справи №11/2021, заведеної 13 липня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Куликовим Сергієм Васильовичем ( АДРЕСА_6 ) на підставі заяви про прийняття спадщини, поданої ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), встановлено факт смерті ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3/02-31 від 24 січня 2022 року, винесеної приватним нотаріусом Куликовим С.В. по спадковій справі №11/2021, нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_2 у зв`язку з наявними суперечностями між заявленим та вже зареєстрованим речовим правом: на підставі інформації з Державного реєстру речових прав квартира зареєстрована за ОСОБА_2 . Нотаріус роз`яснив право на оскарження в судовому порядку (ст.49 Закону України «Про нотаріат», п.4.18 Гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій).
Відповідно до листа КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради №8989 від 15 липня 2021 року, виданого на запит нотаріуса Куликова С.В. №38/02-14 від 13.07.2021, станом на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_1 , містились відомості про право спільної часткової власності виключно за ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 16.10.1997, реєстровий №359п-24. Також зазначено, що 10.02.1998 власникам видавалась довідка-характеристика для продажу, однак відомості щодо використання цієї довідки - відсутні. ОСОБА_3 у реєстрах МБТІ не фігурує. 
Відповідно до листа старшого слідчого СВ ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції Коляндри Сергія Вікторовича №43/2-6634 від 23 липня 2021 року, скерованого керівнику Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори Черновській Людмилі Геннадіївні (м. Дніпро, вул. Шевченка, 57) у рамках кримінального провадження №12021041030000723 від 17.07.2021 (ч.2 ст.190 КК України), слідчий просить підтвердити, чи посвідчувався договір купівлі-продажу кв. АДРЕСА_2 державним нотаріусом Зайченком В.Г. від 10.06.1998 за реєстровим №5-483, та у разі підтвердження - надати завірену копію.
Відповідно до листа завідуючої Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Черновської Л.Г. №1031 від 24 липня 2021 року, виданого на запит слідчого №43/2-6634 від 23.07.2021 у рамках кримінального провадження №12021041030000723, за реєстром нотаріальних дій нотаріуса Зайченка В.Г. за 1998 рік під записом від 10.06.1998 №5-483 значиться інша нотаріальна дія. Згідно з архівним нарядом «Договори відчуження квартир» за період 03.01.1998–30.06.1998 (419 аркушів), договір купівлі-продажу між ОСОБА_14 та Биковим в алфавітному описі не значиться. 
Відповідно до Інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, сформованої приватним нотаріусом Бондарем Максимом Олексійовичем 30 квітня 2021 року (ідентифікатор 173112810), за запитом щодо бланку серії ААО №144851: бланк отримано Сьомою дніпровською ДНК 05 червня 1998 року та витрачено нотаріусом Зайченком Віталієм Григоровичем (код 2104) 10 червня 1998 року з кодом витрачання «1» - Договір про відчуження нерухомого майна, крім земельних ділянок. Довідка підтверджує, що бланк фізично існував, однак у сукупності з відповіддю нотаріальної контори (документ №14) свідчить про те, що конкретний договір між Кость та Биковим нотаріально не реєструвався.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №379180904, сформованої 19 травня 2024 року за запитом адвоката Северина А.Б., щодо квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2350828012101, загальна площа - 73 кв.м, житлова - 40,1 кв.м): актуальним власником квартири значиться ОСОБА_2 (право власності зареєстровано 24.06.2021, державний реєстратор - нотаріус Філімончук О.М., номер запису: 42664558, підстава - договір купівлі-продажу реєстровий №1627). Відомості про реєстрацію іпотек, обтяжень та інших речових прав - відсутні. 
Відповідно до листа слідчого СВ ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції Коляндри С.В. вих. №43/2-С-70 від 11 червня 2024 року, скерованого адвокату Северину Анатолію Борисовичу (свідоцтво №2989 від 10.12.2015), який діє в інтересах ОСОБА_1 , у рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №12021041030000723 від 17.07.2021 (ч.2 ст.190 КК України - шахрайство), слідчий задовольнив клопотання адвоката та надав офіційний дозвіл на використання матеріалів кримінального провадження у цивільному судовому процесі. 
Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним (ст.321 ЦК України). Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст.387 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з його володіння не з його волі.
Судом встановлено та підтверджено сукупністю доказів, що документ, на підставі якого ОСОБА_3 претендував на право власності: Договір купівлі-продажу нібито від 10.06.1998 за реєстровим №5-483 - є підробленим. Це підтверджується офіційною відповіддю Сьомої дніпровської ДНК: за вказаними реквізитами зафіксована інша нотаріальна дія, а договір між ОСОБА_14 та ОСОБА_16 в алфавітному описі архіву взагалі не значиться. Дані реєстрів МБТІ також не містять жодного запису про ОСОБА_3 як власника квартири. Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили, що продали квартиру саме ОСОБА_5 . Таким чином, ОСОБА_3 ніколи законно не набував права власності на спірну квартиру та не мав права її відчужувати.
Відповідно до ст.658 ЦК України право продажу товару належить власникові. Оскільки ОСОБА_3 власником квартири не був, укладений ним договір з ОСОБА_4 від 30.04.2021 є нікчемним, а ОСОБА_4 не набула права власності. Відповідно, і договір між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 24.06.2021 не породив законного права власності у покупця.
Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Квартира набута ОСОБА_5 на законній підставі - за договором від 03.03.1998 №713. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері (спадкова справа №11/2021), що надає йому право на витребування майна в порядку правонаступництва.
Щодо доводу ОСОБА_2 про добросовісність набуття, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України власник має право витребувати майно від добросовісного набувача у разі, якщо майно вибуло з його володіння не з його волі. У цій справі спірна квартира вибула з власності ОСОБА_5 поза її волею - внаслідок шахрайських дій із використанням підроблених документів. ОСОБА_5 ніколи не виявляла волі на продаж квартири ОСОБА_3 чи будь-якій іншій особі. Таким чином, підстава для витребування, передбачена ст.388 ЦК України, є наявною незалежно від добросовісності ОСОБА_2 . Суд також бере до уваги, що ОСОБА_2 в рамках кримінального провадження сама звернулась із заявою про визнання її потерпілою, чим фактично підтвердила обізнаність зі спірним статусом майна. Право ОСОБА_2 на відшкодування збитків може бути реалізоване шляхом пред`явлення регресної вимоги до ОСОБА_4 відповідно до ч.3 ст.388 ЦК України.
При цьому суд зазначає, що, враховуючи встановлені у справі обставини, а саме відчуження спірного майна без волевиявлення власниці ОСОБА_5 на підставі підроблених документів, витребування такого майна на користь законного власника від останнього набувача – ОСОБА_2 є пропорційним втручанням у право власності останньої, яке ґрунтується на законі, переслідує легітимну мету та є необхідним у демократичному суспільстві.
Відповідно до усталеної правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної зокрема у постановах від 14.11.2018 у справі №183/1617/16-ц та від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц, ефективним та належним способом захисту права власника, майно якого вибуло поза його волею (у тому числі внаслідок шахрайства), є позов про витребування майна з чужого незаконного володіння (ст.ст.387–388 ЦК України). При цьому пред`явлення вимог про визнання недійсними проміжних правочинів у ланцюжку відчуження не є обов`язковою умовою - власник вправі витребувати майно безпосередньо від останнього набувача без оспорювання кожного з попередніх договорів. Задоволення віндикаційного позову є самостійною підставою для скасування державної реєстрації права власності за набувачем та внесення відповідного запису на підставі судового рішення. 
Виходячи з цього, у задоволенні вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 30.04.2021 та від 24.06.2021 суд відмовляє як у неналежному способі захисту; натомість вимога про витребування квартири з незаконного володіння є належним способом захисту та підлягає задоволенню.
З огляду на вказане позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Максим Олексійович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Філімончук Ольга Миколаївна про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартир та витребування майна з незаконного володіння підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
З урахуванням відмови у вимогах про визнання правочинів недійсними та задоволення основної вимоги про витребування, судові витрати у виді сплаченого судового збору за майнову вимогу у сумі 15140 грн. підлягають покладенню на відповідачів.
Керуючись ст.ст. 4, 10-13, 19, 43, 76-81, 81, 89, 95-96, 141, 258-259, 263-265, 280, 282, 284, 287-289 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Максим Олексійович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Філімончук Ольга Миколаївна про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартир та витребування майна з незаконного володіння – задовольнити частково.
Витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2350828012101, загальна площа 73,0 кв.м, житлова площа 40,1 кв.м.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати у виді судового збору у розмірі 15140 грн., по 5046, 67 грн. з кожного.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Мачуський