КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 362/636/26 Головуючий у суді І інстанції Дорошенко В.М.
Провадження № 33/824/2069/2026 Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; за ч. 4 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 06 березня 2026 року ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм процесуального права та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.
Стверджує, що суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, не забезпечив повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, допустив спрощений підхід до її розгляду та не надав належної оцінки доказам.
Зазначає, що висновки суду про наявність у діях особи складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи, та не відповідають фактичним обставинам.
Стверджує, що судом порушено вимоги ст. 62 Конституції України, оскільки висновки про вину особи зроблено на припущеннях, без належного доказового підтвердження.
Повідомив Київський апеляційний суд, що після його ознайомлення з матеріалами даної справи про адміністративне правопорушення та ознайомлення його захисника з матеріалами справи в найкоротший термін буде подана уточнена (доповнена) апеляційна скарга із викладенням мотивів та доказів незаконності, необґрунтованості, порушень норм матеріального та процесуального права, невідповідності фактичним обставинам справи оскаржуваної постанови.
Проте, станом на 20 квітня 2026 року до апеляційного суду зазначені уточнення не надійшли.
В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому на підставі ч. 6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд визнав, що його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Згідно із ч. 7 ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги. Інші обставини справи перевірці не підлягають, якщо на них не посилається особа, яка подала скаргу.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Судом першої інстанції встановлено, що 03 січня 2026 року о 14 год. 05 хв. в селищі Гребінка Білоцерківського району Київської області, на перехресті нерівнозначних доріг водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , у порушення правил п. 16.11 ПДР України, рухаючись по другорядній дорозі не надав перевагу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Opel Mevira», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Крім того, 03 січня 2026 року о 14 год. 05 хв. селищі Гребінка Білоцерківського району Київської області, по вул. Вчених, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, у порушення правил п. 2.10є ПДР України, після вчинення ДТП та до проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння вжив алкогольні напої.
Доводи апеляційної скарги зводяться до загального заперечення законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, а також до формального посилання на нібито неповне з`ясування обставин справи. Разом з тим, апеляційна скарга не містить конкретних обставин, які б свідчили про істотні порушення судом норм матеріального чи процесуального права, не визначає, які саме фактичні дані залишилися поза увагою суду, та не наводить жодних аргументів, що спростовують встановлені судом першої інстанції обставини.
Посилання ОСОБА_1 на неповне з`ясування обставин справи є голослівними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції дослідив усі надані докази у їх сукупності, надав їм належну правову оцінку та встановив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. 
Матеріали справи містять достатній обсяг доказів, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП. Висновки суду про наявність у діях особи складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених доказах та є обґрунтованими.
За таких обставин підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права не встановлено.
Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень ОСОБА_1 , ґрунтується на наявних у справі доказах.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2026 року, якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124, частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду С.А. Голуб