ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року 
м. Київ
справа № 620/5147/23
адміністративне провадження № К/990/1524/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого cудді - Уханенка С. А.,
суддів - Соколова В.М., Кашпур О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження, як суд касаційної інстанції, адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року (головуючий суддя - Падій В.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року (головуючий суддя - Грибан І.О., судді - Беспалов О.О., Ключкович В.Ю.), 
ВСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1. У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області (далі - УДМС України в Чернігівській області), в якому просив визнати відмову відповідача оформлену листом від 14 квітня 2023 року №С-22/6/7401-23/7401.3.1/48-23 у прийнятті у нього декларації про відмову від іноземного громадянства та зобов`язати УДМС України в Чернігівській області повторно розглянути та прийняти його декларацію від 23 березня 2023 року про відмову від громадянства російської федерації(далі - рф), з урахуванням висновків суду. 
1.1. Позов обґрунтовано тим, що він тривалий час проживає на території України та 17 лютого 2022 року набув громадянство України відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України», що підтверджується тимчасовим посвідченням від 27 квітня 2022 року № НОМЕР_1 , у зв`язку з чим він попередньо зобов`язався припинити громадянство рф протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України, що підтверджується його зобов`язанням выд 19 листопада 2021 року № 7420-000002150.
1.2. З 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан на території України, а діяльність російських закордонних установ в Україні була зупинена через розрив дипломатичних відносин з указаною країною. Указані обставини перешкодили позивачу звернутися до відповідної консульської установи (дипломатичного представництва) із відповідною заявою для отримання документа про припинення громадянства рф. 
1.3. З метою отримання інформації щодо алгоритму дій для вирішення питання щодо завершення процедури отримання ним громадянства України, він неодноразово звертався до органів ДМС України з листами, з проханням роз`яснити порядок відмови від громадянства рф, проте відповідач повідомив йому, що вирішення такого питання перебуває поза межами його повноважень.
1.4. Позивач зазначає, що також звертався до МЗС України за такими роз`ясненнями, проте отримав подібну відповідь, що таке питання не вирішується компетентними органами України. Крім того, згідно з відповіддю Державної прикордонної служби України на нього поширюються обмеження для виїзду з території України, а листом на його звернення МЗС рф рекомендувало йому звернутися до найближчої російської консульської установи в країні, що межує з Україною.
1.5. Надалі, 23 березня 2023 року він безпосередньо звернувся до УДМС України в Чернігівській області із заявою, в якій просив прийняти декларацію про відмову від громадянства рф та видати йому довідку. Однак відповідач відмовив йому у її прийняття через відсутність правових підстав. 
1.6. ОСОБА_1 , указує, що відмовляючи йому у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства, відповідач не врахував, що він об`єктивно не може отримати та подати документ про припинення громадянства з незалежних він нього причин, а саме у зв`язку з призупиненням діяльності російських закордонних установ в Україні, розривом дипломатичних відносин та закриттям дипломатичних представництв. Крім того, він неодноразово вчиняв дії, спрямовані на отримання необхідного документа щодо припинення громадянства рф, однак такі звернення не призвели до необхідного результату, тому позивач вважає, що у нього є право звернутися до УДМС України в Чернігівській області за вирішенням питання щодо прийняття у нього декларації про відмову від громадянства рф.
ІІ. Встановлені судами обставини справи
2. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є громадянином рф, що підтверджується паспортом рф № НОМЕР_2 , виданим 25 серпня 2012 року строком дії до 25 серпня 2022 року. 
3. Позивач є уродженцем м. Корюківка Чернігівської області, Україна, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 17 листопада 2021 року Корюківським відділом реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с.54).
4. У листопаді 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до УДМС України в Чернігівській області із заявою про оформлення набуття ним громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України», у зв`язку з чим зобов`язувався припинити іноземне громадянство протягом двох років з моменту набуття нею громадянства України і подати до органу, що видав їй тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства (підданства) російської федерації виданий уповноваженим на те органом цієї держави, про що зазначив у зобов`язанні 7420-000002150.
4.1. У цьому ж зобов`язанні позивачем зазначено, що у разі неотримання ним з незалежних від нього причин документа про припинення громадянства (підданства) російської федерації він зобов`язується подати декларацію про відмову від громадянства (підданства) цієї держави і повернути національний паспорт громадянина до уповноваженого органу цієї держави (а.с.47).
5. 15 лютого 2022 року УДМС України в Чернігівській області прийнято рішення № 33 про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 за територіальним походженням на підставі частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України», згідно з яким 27 квітня 2022 року ОСОБА_1 видано тимчасове посвідчення громадянина України, зі строком дії до 15 лютого 2024 року, згідно з довідкою від 17 лютого 2022 року № 7420-000006767 про реєстрацію особи громадянином України (а.с.59, 63).
6. У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ДМС України із запитом, в якому, зокрема, просив роз`яснити порядок подання декларації про відмову від громадянства рф, у зв`язку з військовою агресією рф проти України та припиненням роботи консульських установ указаної держави на території України. 
Листом від 19 жовтня 2022 року № С-9518-22/6.4/5129-22 ДМС України роз`яснила позивачу порядок подання документів для прийняття до громадянства України та проінформувала позивача про те, що питання припинення громадянства рф до повноважень ДМС не належить і наразі громадяни рф не мають підстав для подання декларації про відмову від іноземного громадянства.
7. Також позивач звертався до Адміністрації Державної прикордонної служби України та Міністерства закордонних справ України за роз`ясненнями з приводу здійснення процедур прикордонного контролю щодо іноземця, який набув громадянство України та з приводу припинення громадянства рф.
8. Листом від 01 грудня 2022 року № 23/С-11401-16848 Адміністрація Державної прикордонної служби України повідомила, що за приписами Закону України «Про громадянство України» у разі, якщо іноземець набув громадянства України то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Така норма закону застосовується у тому числі й під час здійснення процедур прикордонного контролю.
9. Міністерство закордонних справ України інформувало ОСОБА_1 про те, що питання припинення громадянства держави-агресора не відносяться до компетенції компетентних органів України, які беруть участь у реалізації державної політики України у сфері громадянства, як і питання надання російською стороною консульських послуг громадянам рф, що проживають на території України.
10. 23 березня 2023 року позивач звернувся до УДМС України в Чернігівській області із заявою щодо подання декларації про відмову від іноземного громадянства, в якому просив прийняти від нього декларацію про відмову від іноземного громадянства, згідно якої він відмовляється від іноземного громадянства російської федерації, у зв`язку з тим, що існують незалежні від нього причини неотримання документу про припинення іноземного громадянства рф (а.с.72-73).
До цієї заяви було додано декларацію про відмову від іноземного громадянства та відповідь Міністерства іноземних справ російської федерації від 25 січня 2023 року №1042/зп.
11. Листом від 13 квітня 2023 року № С-22/6/7401-23/7401.3.1/48-23 УДМС в Чернігівській області повернуло позивачу декларацію про відмову від іноземного громадянства, вказавши про відсутність у позивача підстав для її подання згідно чинного законодавства України.
12. Предметом спору у цій справі є відмова органу ДМС прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства.
ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
13. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року, позов задоволено. Визнано протиправною відмову УДМС України в Чернігівській області, оформлену листом №С-22/6/7401-23/7401.3.1/48-23 від 14 квітня 2023 року у прийнятті від ОСОБА_1 , декларації про відмову від іноземного громадянства. Зобов`язано УДМС України в Чернігівській області повторно розглянути декларацію ОСОБА_1 від 23 березня 2023 року про відмову від громадянства російської федерації, та прийняти її з урахуванням висновків суду.
14. Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанції, виходили з оцінки наданих доказів у справі, зокрема з факту зупинення роботи консульських установ рф, розміщених на території України, з початку військової агресії, що унеможливлюють отримання документа про припинення громадянства. Посилаючись на те, що зміни у зв`язку з військовою агресією рф до законодавства щодо неотримання документа при припинення громадянства рф не вносилися, що ставить позивача у невизначене правове становище, суди дійшли висновку про поважність причин неотримання позивачем документа про припинення іноземного громадянства (підданства) та протиправність відмови міграційної служби в прийнятті декларації про відмову від громадянства РФ, відтак належним способом поновлення порушеного права ОСОБА_1 є зобов`язання відповідача прийняти відповідну декларацію. 
15. Переглядаючи рішення суду першої інстанції та залишаючи його без змін, суд апеляційної інстанції з-поміж іншого, також указав, що відповідач, вирішуючи питання щодо прийняття/повернення декларації позивача обмежився лише роз`ясненнями норм законодавства щодо процедури припинення іноземного громадянства, не прийняв декларацію та не прийняв вмотивованого рішення щодо прийняття такої декларації. Отже, органом ДМС не було належним чином розглянуто по суті звернення позивача та не надано жодної оцінки підставам подачі ним саме декларації. Суд апеляційної інстанціїї також послався на приписи статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та додатково обґрунтував свої висновки практикою Європейського суду з прав людини.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції, вимоги касаційної скарги та аргументи сторін
16. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, УДМС України в Чернігівській області подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та відмовити в позові.
17. Заявник зазначає, що вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували положення Закону України «Про громадянство», так як позивач набув громадянство України на загальних підставах і перелік випадків, за яких він має право подати декларацію про відмову від іноземного громадянства поза межами установленої Законом процедури є вичерпним. Проте, на думку відповідача, суди безпідставно визнали припинення роботи консульств та посольств рф та нездійсненням ними процедури припинення іноземного громадянства на території України незалежною від особи причиною неотримання документа про припинення іноземного громадянства. Відповідач вважає, що таке питання повинно бути урегульоване на законодавчому рівні відповідної країни. 
18. УДМС України в Чернігівській області указує, що позивачем не надано належних доказів звернення до уповноважених органів (консульських установ) рф щодо припинення громадянства росії, а розрив Україною дипломатичних відносин з указаною країною не впливає на суть правовідносин між органом ДМС та ОСОБА_1 . Отже, Законом саме на позивача покладено обов`язок припинити іноземне громадянство та подати відповідні документи, за виключенням випадків, коли ці дії неможливо вчинити, за незалежних від іноземця причин, тому лише тоді останній має право подати декларацію про відмову від іноземного громадянства.
19. У касаційній скарзі заявник наголошує, що Верховний Суд ще не сформував практику у подібних справах. 
20. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 січня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою УДМС України в Чернігівській області, оскільки зазначена справа стосується питання права, яке має значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Підставою відкриття касаційного провадження є необхідність формування висновку Верховного Суду щодо застосування положень абзацу 13 статті 1 Закону України «Про громадянство України» у подібних правовідносинах, є достатньо вмотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
21. У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, зокрема, з тих підстав, що через військовий стан в Україні та мобілізаційними заходами, він позбавлений можливості перетнути державний кордон України з метою звернення до консульських установ РФ на території третіх держав і наразі існують об`єктивні причини відсутності можливості у нього звернутися до уповноважених органів іноземної держави із клопотанням про припинення громадянства такої держави, декларації про відмову від іноземного громадянства.
V. Джерела права й акти їхнього застосування
22. За правилами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
23. Статтею 4 Конституції України установлено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.
24. За умовами пункту 2 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.
25. Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб. Законом України від 18 січня 2001 року № 2235-III «Про громадянство України» (далі - Закон України «Про громадянство України»).
26. За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про громадянство України» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин з приводу прийняття декларації у 2023 році) громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України; іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи; зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України; незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури; (абзац 13); декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав (абзац 16); декларація про відмову від іноземного громадянства особи, яка в установленому законодавством України порядку уклала контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України, - документ, у якому іноземець, який в установленому законодавством України порядку проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України або який в установленому законодавством України порядку проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України, контракт якого припинено (розірвано), та звільнений з військової служби з підстав, передбачених підпунктами «а», «б» пунктів 1 - 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав (абзац 22); декларація про відмову від іноземного громадянства особи, яка має визначні заслуги перед Україною або прийняття якої до громадянства України становить державний інтерес для України, - документ, у якому іноземець, який має визначні заслуги перед Україною або прийняття якого до громадянства України становить державний інтерес для України, засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав (абзац 23); декларація про відмову від іноземного громадянства особи, яка в установленому законодавством України порядку проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України та нагороджена державною нагородою України, - документ, у якому іноземець, який в установленому законодавством України порядку проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України та нагороджений державною нагородою України, засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав (абзац 24).
27. Порядок набуття громадянства України визначений розділом ІІ Закону України «Про громадянство України», а підстави набуття громадянства України установлені статтею 6 Закону України «Про громадянство України», якою, зокрема, передбачено, що громадянство України набувається за територіальним походженням (пункт 2 частини першої статті 6 Закону). 
28. Умови набуття громадянства України за територіальним походженням установлені статтею 8 Закону України «Про громадянство України».
29. За приписами частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» ( у редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про оформлення набуття громадянства у 2021 році ) особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». .
30. Іноземці, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства (частина п`ята статті 8 Закону України «Про громадянство України»).
31. Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (далі - Порядок № 215).
31.1. Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України, рішення за якими приймаються територіальними органами Державної міграційної служби України установлений розділом IV Порядку №215, зокрема, пунктом 92 якого передбачено, що територіальні органи ДМС України приймають рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.
31.2. За правилами абзацу 11 пункту 92 Порядку №215 до повноважень територіальних органів Державної міграційної служби України також належить скасування прийнятих ними рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону України «Про громадянство України».
31.3. За правилами пункту 118 розділу V Порядку №215 передбачено, що особам, які проживають на території України і набули громадянство України, за винятком осіб, які взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, територіальні підрозділи Державної міграційної служби України видають паспорти громадянина України або свідоцтва про належність до громадянства України.
31.4. Особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон (пункт 119 розділу V Порядку №215).
На час виникнення спірних правовідносин, редакція пункту 119 Порядку №215 не змінювалася з 05 червня 2012 року.
32. Відповідно до статті 5 Указу Президента України від 27 березня 2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 405, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16 серпня 2012 року №715 (далі - наказ МВС України №715) затверджено зразки документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку.
32.1. Станом на березень 2023 року і до сьогодні чинний зразок документа під назвою «Декларація про відмову від іноземного громадянства» (форма 45) затверджений наказом МВС України №715. 
Зміст цього документа викладено наступним чином: «Я, _(прізвище, ім`я, по батькові)_______ (року народження), громадянин(ка) _(назва держави)_ відмовляюся від іноземного громадянства (підданства) _(назва держави)_, у зв`язку з тим, що існують незалежні від мене причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства)_(назва держави)_,а саме: 
1) у мене уповноваженими органами _ (назва держави)_(зазначити дату) було прийнято клопотання про припинення мого громадянства (підданства) __ (назва держави)_, проте в установлений її законодавством строк протягом _(назва держави)_ я не отримав (не отримала) документа про припинення громадянства (підданства) цієї держави. Повідомлень від уповноважених органів__ (назва держави)_ про відмову в задоволенні мого клопотання я не отримував (не отримувала); 
2) у мене уповноваженими органами _( назва держави)_ було прийнято клопотання про припинення мого громадянства (підданства) (зазначити дату) , проте протягом двох років я не отримав (зазначити дату) _ (назва держави)_(не отримала) документа про припинення громадянства (підданства) цієї держави. Повідомлень від уповноважених органів_( назва держави)_про відмову в задоволенні мого клопотання я не отримував (не отримувала). Строк розгляду клопотань про припинення громадянства цієї держави не встановлено; 
3) у законодавстві _(назва держави)_ відсутня процедура припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи;
4) процедура оформлення припинення громадянства (підданства) _( назва держави)_ не здійснюється;
5) вартість оформлення виходу з громадянства (підданства) _ (назва держави)_ становить, що перевищує половину розміру _(зазначити вартість у гривневому еквіваленті)_мінімальної заробітної плати, установленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянства України. 
Станом на _(дата набуття особою громадянства України) розмір мінімальної заробітної плати в Україні становив_____.
У зв`язку з викладеним вище я зобов`язуюся повернути паспорт громадянина _ (назва держави)_ до уповноважених органів цієї держави,не користуватися правами громадянина (підданого) _ (назва держави)_і не виконувати обов`язків, передбачених її законодавством для громадян (підданих) цієї держави. 
Мені_____(прізвище, ім`я, по батькові)_ повідомлено, що в разі невиконання мною цього зобов`язання я втрачу громадянство України на підставі статті 19 Закону України «Про громадянство України» або його буде скасовано на підставі статті 21 цього Закону. Дата: ___ __________ 20___ року (підпис)».
33. З 19 грудня 2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про громадянство України» щодо спрощеного набуття громадянства України окремими категоріями осіб» від 14 грудня 2021 року №1941-IX (далі - Закон №1941-IX), яким, зокрема, визначені особливі умови для певного переліку осіб, які можуть подати декларацію про відмову від іноземного громадянства, поза межами загальної процедури. Цим же Законом затверджені нові види таких декларацій, переліком яких доповнено статтю 1 Закону України «Про громадянство України».
34. Пунктом 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1941-IX установлено, що право подати декларацію про відмову від іноземного громадянства у разі неможливості виконати зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство) мають особи, які набули громадянство України у період з 1 січня 2018 року до набрання чинності цим Законом та: 
1) які в установленому законодавством України порядку проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України або які в установленому законодавством України порядку проходили військову службу за контрактом у Збройних Силах України, контракт яких припинено (розірвано), та звільнені з військової служби з підстав, передбачених підпунктами «а», «б» пунктів 1-3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"; 
2) які мають визначні заслуги перед Україною або прийняття яких до громадянства України становить державний інтерес для України; 
3) які в установленому законодавством України порядку проходять військову службу у Збройних Силах України та нагороджені державною нагородою України;
4) є іноземцями з числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»;
5) які є громадянами держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором або державою-окупантом, що зазнали у країні своєї громадянської належності переслідувань через політичні переконання, що підтверджується документом, передбаченим цим Законом.
35. Відповідно до Закону України від 06 червня 2019 року № 2743-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо правового статусу іноземців та осіб без громадянства, які брали участь у захисті територіальної цілісності та недоторканності України» та Закону України № 1941-IX щодо спрощеного набуття громадянства України окремими категоріями осіб, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28 грудня 2021 року № 989 (далі - наказ МВС № 989) затверджено зразки деяких документів, які подаються для набуття громадянства України іноземцями, які мають визначні заслуги перед Україною або прийняття яких до громадянства України становить державний інтерес для України, які брали (беруть) участь у захисті територіальної цілісності та недоторканності України, та іноземцями, які зазнали переслідувань.
35.1. Отже, саме наказом МВС №989 затверджено нові зразки декларації для осіб, що підпадають під дію Закону України № 1941-IX. Проте, зразок декларації (форма 45), затвердженої наказом МВС України №715 також є чинним.
36. Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
VI. Позиція Верховного Суду
37. Питанням, що належить вирішити в межах розгляду цієї справи судом касаційної інстанції є: перевірка правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій положень абзацу 13 частини першої статті 1 «Про громадянство України» в частині зобов`язання органу ДМС прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства шляхом формування відповідного висновку, за обставин, установлених у цій справі.
38. Ключовими аргументами касаційної скарги є: 
- закриття консульських установ РФ на території України не дає особі права подати декларацію про відмову від іноземного громадянства без документа про припинення попереднього громадянства;
- питання оформлення документа про припинення громадянства РФ можливо вирішити шляхом звернення до консульських установ РФ поза межами України.
39. Відповідаючи на порушене питання, Верховний Суд зазначає таке:
40. Нормами Закону України «Про громадянство України» передбачено можливість набуття громадянства України за територіальним походженням, за умови звернення іноземця з відповідною заявою. Водночас положення частини другої статті 8 Закону України «Про громадянство України» містять імперативний припис щодо обов`язку таких осіб одночасно із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подати зобов`язання припинити іноземне громадянство.
40.1. Надалі, у разі одержання позитивного рішення щодо вирішення такої заяви, іноземцю видається довідка про реєстрацію особи громадянином України, на підставі якої він має право оформити тимчасове посвідчення, що діє не більше двох років. Однак, лише у разі виконання ним обов`язку припинити іноземне громадянство та після отримання документа про припинення іноземного громадянства, така особа має право отримати паспорт України. 
41. Отже, запроваджуючи інститут подання декларації про відмову від іноземного громадянства, законодавець в імперативному порядку насамперед зобов`язав іноземця, який звернувся із відповідною заявою до органу ДМС протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подати документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України. Такі дії передбачають активну поведінку іноземця, спрямовану на безпосереднє самостійне вирішення питання щодо отримання ним документу про припинення громадянства (підданства) іншої держави. 
41.1. Форми та зразки таких декларацій, установлені наказами МВС №989 та №715 і інших способів оформити таку декларацію законом не передбачено.
42. Аналізуючи наведені норми законодавства, Верховний Cуд висновує, що Закон України «Про громадянство України» в умовах воєнного стану не передбачає послаблення вимог до процедури відмови від громадянства шляхом припинення іноземного громадянства, наслідком чого є оформлення відповідного документа. Такий висновок також узгоджується з положеннями прийнятого надалі Закону України від 20 серпня 2024 року № 3897-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо правового статусу іноземців та осіб без громадянства, які беруть участь у захисті територіальної цілісності та недоторканності України» (далі - Закон № 3897-IX), яким продовжено дію тимчасового посвідчення громадянина України для осіб, які вже його отримали, проте не змогли виконати взяте зобов`язання вчасно припинити попереднє громадянство, у зв`язку з військовою агресією, задля завершення процедури набуття громадянства України.
43. Повертаючись до обставин справи, що розглядається, Верховний Суд констатує, що 23 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив прийняти у нього декларацію про відмову від іноземного громадянства, оформлену відповідно до зразка, установленого наказом МВС №715. В цій декларації позивач указав, що відмовляється від іноземного громадянства (підданства) рф та зазначила про існування незалежних від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства, з посиланням на те, що процедура оформлення припинення громадянства (підданства) рф не здійснюється (пункт 4).
43.1. Як установлено судами, вирішуючи питання щодо прийняття/повернення декларації позивача, УДМС в Чернігівській області в листі від 14 квітня 2023 року №С22/6/7401-23/7501.3.1/48-23 лише процитувало норми законодавства щодо процедури припинення іноземного громадянства, однак не зазначило обґрунтованих мотивів, за яких подану позивачем декларацію повернуто та не проаналізувало причини, указані ОСОБА_1 в декларації, з наданням обґрунтованого висновку щодо відповідності/невідповідності діючому законодавству. 
43.2. Верховний Суд зауважує, що з огляду на критерії, визначені частиною другою статті 2 КАС України, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення для його прийняття. У разі ж відхилення певних обставин висновки повинні бути вмотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
43.3. Ураховуючи викладене, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що відповідач не розглянув по суті звернення позивача та не надав жодної оцінки підставам подачі ним декларації. Отже, за установлених судами обставин, за наведеного обґрунтування касаційної скарги та підстав відкриття касаційного провадження, підстави для скасування оскаржених судових рішень відсутні.
43.4. З урахуванням викладеного, Суд констатує про відсутність підстав для формування висновку щодо застосування положень абзацу 13 статті 1 Закону України «Про громадянство України» у цій справі, оскільки вирішуючи спір, суди, зокрема, виходили з оцінки змісту наданої відповідачем відповіді на запит ОСОБА_2 на предмет її обґрунтованості та вмотивованості.
44. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
45. З огляду на викладене, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.
VІI. Судові витрати
46. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасником справи, на користь якого ухвалено судове рішення, у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ: 
1. Касаційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області залишити без задоволення
2. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року - залишити без змін.
3. Судові витрати не розподіляються.
4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий: С.А. Уханенко
Судді: О.В. Кашпур
В.М. Соколов