Справа №760/14936/24 Суддя в суді першої інст. - Кратко Д.М.
Провадження № 33/824/80/2026   Суддя-доповідач - Дрига А.М.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М.,
за участю особи,
яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
захисника - адвоката Паламарчука І.І.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Паламарчука І.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року, 

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою судді місцевого суду:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Згідно ст. 40-1 КУпАП постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. 
Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчинено за таких обставин. 
Так, 19 червня 2024 року о 02 год. 16 хв. ОСОБА_1 , в м. Києві по вул. Оборонній, 8, керував транспортним засобом «Lexus LX 570», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці. Водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, що зафіксовано на нагрудні камери № 473773 та № 470177. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху (водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), у зв`язку з чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, захисникподав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження,постанову суду скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зазначає, що ОСОБА_1 не перебув в стані алкогольного сп`яніння, а складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення є незаконним. Крім того, у поліцейських були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 . Також зазначає, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. 

Вважає, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки строк пропущено з поважних причин. 

Матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшли до Київського апеляційного суду 26 грудня 2024 року та були розподілені на розгляд судді ОСОБА_2 , яку рішенням Вищої ради правосуддя від 24 березня 2026 року звільнено у відставку. Відповідно до розпорядження керівника апарату Київського апеляційного суду від 22.05.2026 матеріали справи передано судді Дризі А.М.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили про її задоволення, перевіривши та оцінивши доводи, зазначені захисником, суд вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає. 

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Беручи до уваги вказані у клопотанні захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини, враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку захисником Паламанчуком І.І. в інтересах ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 рокута вважає за доцільне його поновити.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме:протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 862407 від 19 червня 2024 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 червня 2024 року; відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстратори) № 473773 та № 470177.  
Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність.
Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов'язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.
Апеляційний суд вважає, що на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 беззастережно мав виконати їх законну вимогу і пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки таке прямо передбачено п. 2.5 ПДРУкраїни та абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».
Відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння свідчить про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та порушення п. 2.5 ПДР України. 
Доводи захисника про те, що у поліцейських були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, крім того ОСОБА_1  не перебув в стані алкогольного сп`яніння, а складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення є незаконним, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне. 
Згідно дослідженому відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що у нічний час доби, коли розпочалась комендантська година, працівниками поліції зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Працівник поліції попросив водія пред`явити документи, які посвідчують особу та реєстраційний талон на транспортний засіб. Під час спілкування з водієм працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. У зв`язку з цим водієві неодноразово запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер» на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я. Однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження даного огляду. ОСОБА_1 повідомлено про те, що відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також про те, що він відсторонений від керування транспортним засобом. Після цього працівником поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, зміст якого йому зачитано, роз`яснено його права та обов`язки. ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом факт ознайомлення з протоколом та отримав його примірник.
Крім того, матеріали справи містять протокол серії ААД №862407 від 19 червня 2024 року, складений відносно ОСОБА_1 , де зазначено, у останній керував транспортним засобом «Lexus LX 570», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці.Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився. Зазначений протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та є доказом у розумінні ст. 251 КУпАП. Зокрема, у протоколізазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, роз`яснено водію його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, засвідчено підпис  ОСОБА_1  (зі змістом ознайомлений, копію отримав) та підпис працівника поліції. Будь-яких порушень у діях працівників поліції апеляційним судом не встановлено, оскільки вони діяли згідновимог чинного законодавства. 
Також, матеріали справи містять копію направлення до КНП «КМНКЛ» Соціотерапія на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, де зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці.  
Аналізуючи наведені обставини та наявні у справі докази, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, оскільки на законну вимогу поліцейського відмовився пройти у встановленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Такі дії утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. 
Враховуючи наведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову - без змін. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Паламарчуку І.І. строк на апеляційне оскарження. 
Апеляційну скаргу захисника Паламарчука І.І. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига