ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"04" червня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/636/26	

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.
при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А, код ЄДРПОУ 14305909)
до відповідачів:
1.Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІОС-1» (74900, Херсонська обл., м. Нова Каховка, просп. Перемоги, буд. 3/ІІІ, код ЄДРПОУ 30380358)
2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 )
про солідарне стягнення 1667517,88 грн., - 

за участю представників сторін: не з`явились

Суть спору: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІОС-1» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 1667517,88 грн. заборгованості за кредитним договором №012/Д2-2-КБ/095 від 05.11.2020, з яких: 1148125 грн. заборгованість за кредитом та 519392,88 грн. заборгованість за відсотками.
Позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк» обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІОС-1» своїх зобов`язань за кредитним договором №012/Д2-2-КБ/095 від 05.11.2020 в частині сплати кредитних коштів та відсотків, а також неналежним виконанням своїх зобов`язань ОСОБА_1 як поручителем за договором поруки №12/Д2-2-КБ/148 від 05.11.2020.
Розпорядженням Голови Верховного Суду від 18.03.2022 №11/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей)» змінено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Херсонської області з визначенням їх територіальної підсудності Господарському суду Одеської області.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.03.2026, зокрема, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/636/26; визначено розглядати справу в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26.03.2026 о 14:00. У підготовчому засіданні 26.03.2026 судом у протокольній формі винесено ухвалу у порядку ст. 177 ГПК України про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та у порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 16.04.2026 о 10:00. Підготовче засідання 16.04.2026 о 10:00 не відбулось у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги. Ухвалою суду від 22.04.2026 підготовче засідання призначено на 14.05.2026 о 15:45. Ухвалою суду від 14.05.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.06.2026 о 16:15.
У судове засідання 04.06.2026 позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.
Відповідачі у підготовчі та судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, повідомлялися шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а також на наявні в матеріалах справи електронні пошти, про що свідчать відповідні довідки. Суд виходить з того, що відповідачі знаходяться на тимчасово окупованій російською федерацією території, а тому господарський суд повідомляв відповідачів в тому числі в порядку повідомлення учасників справи, які знаходяться на тимчасово окупованій російською федерацією території шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що відповідно до норм Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є належним та можливим повідомленням, таким чином сторонам по справі забезпечуються процесуальні гарантії на участь у розгляді справи у спосіб, можливий на окупованих територіях. Відтак господарський суд констатує, що відповідачі належним чином повідомлені про розгляд даної справи господарським судом.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 27.04.2026 №342/2026, затвердженим Законом України від 28.04.2026 №4857-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 04 травня 2026 року строком на 90 діб.
Справа №916/636/26 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.
Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом, про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.
Відзиви на позовну заяву від відповідачів до суду не надійшли, з огляду на що суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України.
У відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
В судовому засіданні 04.06.2026 господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.
Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 04.06.2026 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив: 
05.11.2020 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (нині - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк») (кредитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІОС-1» (позичальник, відповідач-1) був укладений кредитний договір №012/Д2-2-КБ/095.
Згідно з п.п. 1.1-1.3 договору відповідно до умов договору кредитор зобов`язується не пізніше кінцевого терміну надання траншу кредиту надати кредит в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 1837000 грн., а позичальник зобов`язується використати його за цільовим призначенням, виконати усі обов`язки, що витікають із умов договору, і здійснити повне погашення заборгованості у межах строку кредиту відповідно до умов договору; кінцевий термін погашення кредиту позичальником - 04 листопада 2025 року або інша дата, визначена відповідно до статті 9 договору (останній день строку кредиту); кінцевий термін надання траншу кредиту - 04 травня 2021 року.
Відповідно до п.1.4 договору кредит надається позичальнику на фінансування придбання нової мобільної сільськогосподарської техніки (навантажувач телескопічний), шляхом здійснення оплати по договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки № 564-ОД/СТ/Б/2020 від 25 вересня 2020 року, укладеному між позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАНДТЕХ», код ЄДРПОУ 37503074.
За п.п. 2.1, 2.2 плата за користування кредитом до настання останнього дня строку кредиту (включно) розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 12,0% річних; під фіксованою процентною ставкою сторони розуміють процентну ставку, яка не може змінюватись в односторонньому порядку протягом дії договору; у випадку неповернення кредиту в останній день строку кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитору проценти, що розраховуються на основі процентної ставки в розмірі 12,0% річних та нараховуються на залишок основної заборгованості з дня, наступного за останнім днем строку кредиту до дня погашення основної заборгованості.
Пунктом 3.1.2 договору передбачено, що виконання зобов`язань позичальника, що виникають (у т.ч. виникнуть у майбутньому) за договором, забезпечується порукою відповідно до договору поруки, що укладається між кредитором і поручителем - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з метою забезпечення зобов`язань за договором.
Згідно з п.4.2 договору після виконання позичальником обов`язкових умов, вказаних в пунктах 2.5, 4.1 та статті 3 договору, на підставі письмової заяви позичальника, яка повинна бути надана позичальником кредитору не пізніше кінцевого терміну надання траншу кредиту та в якій позичальник зазначає конкретне цільове призначення кредитних коштів, визначене пунктом 1.4 договору, кредитор зобов`язаний (якщо інше не передбачено договором) надати кредитні кошти шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» для подальшого використання за цільовим призначенням.
Відповідно до п.5.1 договору позичальник зобов`язаний здійснювати погашення основної заборгованості у відповідності до графіка (додаток №1 до договору).
Згідно з п.13.1 договору договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін та діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за договором; при підписанні документів щодо виконання, зміни, припинення договору сторони визнають обов`язковим скріплення підписів уповноважених осіб печаткою відповідної сторони, від імені яких діють такі особи.
Додаток №1 до кредитного договору №012/Д2-2-КБ/095 визначає графік погашення основної заборгованості шляхом сплати по 114812,50 грн. в наступні дати: 30.11.2020, 31.12.2020, 31.01.2021, 30.11.2021, 31.12.2021, 31.01.2022, 30.11.2022, 31.12.2022, 31.01.2023, 30.11.2023, 31.12.2023, 30.01.2024, 30.11.2024, 31.12.2024, 31.01.2025, 04.11.2025.
05.11.2020 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (нині - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк») (кредитор, позивач) та ОСОБА_1 (поручитель, відповідач-2) був укладений договір поруки №12/Д2-2-КБ/148, відповідно до якого:
- позивальник (боржник) - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІОС-1»; основний договір - кредитний договір №012/Д2-2-КБ/095 від 05.11.2020; 
- поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов основного договору; порукою за цим договором забезпечується виконання забезпечених зобов`язань у повному обсязі, включаючи, але не обмежуючись, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України сум тощо; поручитель відповідає перед кредитором за виконання забезпечених зобов`язань у тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строки, визначені основним договором, у тому числі при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань (п.п. 1.1, 1.2 договору поруки);
- у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань кредитор набуває права вимагати від поручителя виконання ним як солідарним боржником забезпечених зобов`язань та сплати заборгованості за забезпеченими зобов`язаннями, а поручитель - зобов`язаний виконати вимоги кредитора щодо виконання забезпечених зобов`язань та сплатити заборгованість за забезпеченими зобов`язаннями (п.2.1 договору поруки);
- цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печаткою кредитора; строк поруки, що встановлена договором за кожним забезпеченим зобов`язанням становить 5 років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного забезпеченого зобов`язання (п.п. 6.1, 6.2 договору поруки).
В матеріалах справи наявні виписки по особовим рахункам ТОВ «ГЕЛІОС-1» за період з 05.11.2020 по 18.02.2026, в яких наведено перелік кредитних операції, а також наявна платіжна інструкція №012/Д2-2-КБ/095 від 11.11.2020 на суму 1837000 грн. із призначенням платежу - видача кредиту по КД №012/Д2-2-КБ/095 від 05.11.2020 (оплата за навантажувач телескопічний).
У вимозі від 16.02.2026 №188/2/1005 позивач вимагав від відповідача-2 виконати зобов`язання з повернення кредиту, а саме негайно, але не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання цієї вимоги, погасити заборгованість за кредитом за кредитним договором №012/Д2-2-КБ/095 від 05.11.2020, яка станом на 05.11.2025 складає 1148125 грн.; погасити заборгованість за відсотками за кредитним договором №012/Д2 2-КБ/095 від 05.11.2020 в сумі 519392,88 грн. Вказану вимогу було направлено відповідачу-2 засобами електронного зв`язку.
Окрім того, в матеріалах справи наявні надані позивачем розрахунок заборгованості по договору №012/Д2 2-КБ/095 (в якому також відображено дати видачі кредитів, дати планових погашень, нарахованих відсотків та часткові сплати по кредиту та відсотків), відповідно до якого станом на 05.11.2025 заборгованість за кредитом становить 1148125 грн., заборгованість за відсотками - 519392,88 грн.
Неналежне виконання відповідачами своїх договірних зобов`язань стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом про солідарне стягнення з відповідачів заявлених сум заборгованості.
Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За ч.ч. 1-4 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.
Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
За ч.ч. 1-4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу. Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
За ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: «баланс імовірностей» (balance of probabilities) або «перевага доказів» (preponderance of the evidence); «наявність чітких та переконливих доказів» (clear and convincing evidence); «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt). Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2022 у справі №917/996/20).
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. 
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Господарський суд вказує, що правовідносини у даній справі виникли на підставі укладеного між позивачем та відповідачем-1 кредитного договору №012/Д2-2-КБ/095 від 05.11.2020 та укладеного між позивачем та відповідачем-2 договору поруки №12/Д2-2-КБ/148 від 05.11.2020.
Господарський суд зазначає, що за матеріалами справи підтверджено, зокрема виписками по рахункам відповідача-1, платіжною інструкцією №012/Д2-2-КБ/095 від 11.11.2020, виконання позивачем своїх зобов`язань з надання відповідачу-1 кредиту у розмірі 1837000 грн., разом з тим відповідач-1 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав в частині повного та своєчасного повернення кредитних коштів у обумовлений договором строк (відповідно до узгодженого графіку - до 04.11.2025) та повної, своєчасної сплати процентів, внаслідок чого за укладеним кредитним договором утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 1148125 грн., а також 519392,88 грн. заборгованості за процентами (з урахуванням часткових сплат, які враховані позивачем), що підтверджується за наявними матеріалами справи та відображено в розрахунку заборгованості, який судом визнано вірним та обгрунтованим.
Проаналізувавши наявні матеріали справи, враховуючи умови укладеного кредитного договору та договору поруки, за яким відповідач-2 зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, з огляду на встановлені обставини справи в частині неналежного виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань щодо повного та своєчасного повернення кредитних коштів за кредитним договором та сплати процентів, розмір яких перевірено судом та встановлено їх правильність, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів 1148125 грн. заборгованості за кредитом та 519392,88 грн. заборгованості за відсотками.
Іншого відповідачами не доведено. Зокрема відповідачами не спростовано факт укладення кредитного договору/договору поруки, отримання кредитних коштів відповідачем-1, а також розмір наявної заборгованості, яка пред`явлена солідарно до обох відповідачів.
За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів виконання відповідачами зобов`язань за кредитним договором/договором поруки, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» позовних вимог в повному обсязі.
Іншого відповідачами не доведено.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідачів.
При цьому, враховуючи чисельну судову практику та приймаючи до уваги, що солідарне стягнення судових витрат законом не передбачено, судовий збір у сумі покладається на відповідачів в рівних частинах на кожного.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:
1.Позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» - задовольнити повністю.
2.Солідарно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІОС-1» (74900, Херсонська обл., м. Нова Каховка, просп. Перемоги, буд. 3/ІІІ, код ЄДРПОУ 30380358) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А, код ЄДРПОУ 14305909) 1148125 /один мільйон сто сорок вісім тисяч сто двадцять п`ять/ грн. заборгованості за кредитом та 519392 /п`ятсот дев`ятнадцять тисяч триста дев`яносто дві/ грн. 88 коп. заборгованості за відсотками.
3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІОС-1» (74900, Херсонська обл., м. Нова Каховка, просп. Перемоги, буд. 3/ІІІ, код ЄДРПОУ 30380358) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А, код ЄДРПОУ 14305909) 10005 /десять тисяч п`ять/ грн. 11 коп. судового збору.
4.Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А, код ЄДРПОУ 14305909) 10005 /десять тисяч п`ять/ грн. 11 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Повне рішення складено 15 червня 2026 р.

Суддя Ю.С. Бездоля