Справа № 642/7660/21
Провадження № 2/642/1764/26
РІШЕННЯ
Іменем України

03 червня 2026 року         м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Вікторова В.В.,
за участю секретаря Гриценко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання, - 
встановив:

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» у листопаді 2021 року звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги теплопостачання та гарячого водопостачання у розмірі 55842,87 грн. за період з 01.01.2012 по 30.09.2021, 3% річних у сумі 1242,1 грн., та інфляційних витрат у сумі 2835,23 грн., а також понесених позивачем судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і є абонентом КП «Харківські теплові мережі». Однак, в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання відповідач належним чином не здійснює, внаслідок чого у неї перед позивачем утворилась заборгованість за період з 01.01.2012 по 30.09.2021 у розмірі 55842,87 грн. 
Заочним рішенням Ленінського (нині Холодногірського) районного суду м. Харкова від 09 грудня 2021 року позов КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за теплопостачання та надання гарячої води у розмірі 55842 грн. 87 коп., інфляційні витрати у розмірі 2835 грн. 23 коп. та 3% річних у розмірі 1242 грн. 1 коп., а також стягнуто судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп. 
27.04.2026 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, в якій просить поновити строк для звернення із заявою про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення та призначити справу для розгляду у загальному порядку. В обґрунтування заяви зазначила, що не погоджується з прийнятим судом рішенням, оскільки позивачем частково пропущений строк позовної давності, а саме: заборгованість за період з 01.01.2012 року по 12.11.2021 року перевищує строк позовної давності. Крім того, просила суд розстрочити виконання рішення суду терміном на 12 місяців, поклавши на відповідача обов`язок здійснювати виплати на користь позивача у розмірі 1,12 суми, визначеної у судовому рішенні щомісячно, починаючи з дати набрання законної сили рішенням суду.
Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 06 травня 2026 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - задоволено. Заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2021 року у цивільній справі №642/7660/21 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання - скасовано і призначено справу до розгляду в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.
22.05.2026 року до суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» визнала частково та просила застосувати строки позовної давності. Вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за період з 01.01.2012 року по 15.11.2018 року необґрунтованими, оскільки пропущено строк позовної давності. 
Копію відзиву було направлено відповідачем позивачу засобами поштового зв`язку відповідно до ч. 5 ст. 178 ЦПК України.
Представник позивача відповіді на відзив або заперечень не надав, тому суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами..
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 
КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання віднесено до комунальних.
Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
За змістом ст. ст.67, 68 ЖК України наймач житлового приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами - щомісяця.
Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, також встановлюють обов`язок споживача оплачувати послуги у встановлені законом строки.
Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875 - IV споживач зобов`язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідач вказані послуги сплачує несвоєчасно та не в повному обсязі, в результаті чого за період з 01.01.2012 по 30.09.2021 утворилася заборгованість перед КП «Харківські теплові мережі» у розмірі 55842,87 грн. , що підтверджується розрахунком заборгованості
У ч. 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). 
Згідно статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.
Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
У зв`язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послуг позивачем нараховано 2835,23 грн. індексу інфляції за час прострочення та 1242,1 грн. - 3% річних від простроченої суми.
Наведені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: розрахунком заборгованості, розрахунком 3% річних та індексу інфляції.
З матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання у повному обсязі не вносила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги з теплопостачання.
Щодо заяви відповідача про застосування судом до вимог КП «Харківські теплові мережі» строку позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно із ч. 4 ст. 267ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1ст. 261ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 267ЦК України, суд застосовує позовну давність за заявою відповідача.
Зважаючи на те, що відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено про застосування строку позовної давності, суд вважає за необхідне на підставі ч.3 ст. 267 ЦК України застосувати трирічний строк позовної давності.
Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із наступними змінами і доповненнями) установлено з 12.03.2020 до 31.10.2020 на всій території України карантин, дію якого неодноразово продовжено (у тому числі, й станом на час звернення КП «Харківські теплові мережі» з позовом до суду). Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 року №383 продовжено термін дії карантину установлено на всій території України до 30 червня 2023 року.
Законом України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID- 19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-IX набрав чинності 02.04.2020.
Отже, у спірних правовідносинах позовна давність щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, надані з 12 березня 2017 року по 30 вересня 2021 року, в силу п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України на момент подання позову (12.11.2021 року) не спливла. 
Правова позиція щодо застосування статті 257 ЦК України та пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.05.2021 у справі № 903/323/20, від 31.05.2022 у справі №926/1812/21, від 22.06.2022 у справі № 916/1157/21.
Враховуючи викладене, стягненню підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання з 12 березня 2017 року по 30 вересня 2021 року.
З урахуванням проведеного перерахунку в межах строку позовної давності з урахуванням приписів п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України загальний розмір заборгованості відповідача за надані комунальні послуги складає 40957,14 грн., з яких: 36879,90грн. - заборгованість за теплопостачання та надання гарячої води за період з 12.03.2017 року по 30.09.2021 року, 2835,23 грн. - інфляційні витрати, 1242,01грн - 3% річних.
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» підлягають частковому задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів.
Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн., оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому стягненню з відповідача пропорційно частці задоволених вимог підлягає судовий збір у розмірі 1551,61грн. (40957,14 *2270,00/59920,11).
Щодо клопотання відповідача розстрочити виконання рішення суду, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 435 ЦПК України).
При цьому, в силу приписів ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
З аналізу вищевказаної норми процесуального права вбачається, що відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується у виняткових випадках та за наявності підстав, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись судом.
У рішенні від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.
Підставою для відстрочки або розстрочки виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим судом способом.
Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Суд зауважує, що матеріальний стан відповідача не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10).
В обґрунтування клопотання, відповідач зазначила, що вона має намір добросовісно виконати рішення суду, але не має можливості виконати його одним платежем, оскільки має невеликий дохід, та вона самостійно утримує малолітню дитину. На даний час відкрито провадження у справі про стягнення з чоловіка аліментів на утримання дитини, справа №642/3187/26. Посилаючись на запровадження в Україні воєнного стану, що зумовило наявність викликів перед українським суспільством внаслідок повномасштабного вторгнення рф, відповідач вказала, що сама тривалий час вона була внутрішньо-переміщеною особою. 
На підтвердження скрутного матеріального становища відповідач надала свідоцтво про народження дитини, та довідку внутрішньо-переміщеної особи. 
Водночас на підтвердження заявленого клопотання про розстрочку виконання рішення суду відповідачкою не надано суду жодних доказів про її скрутне матеріальне становище (зокрема, довідку про доходи тощо), що б підтвердило неможливість виконання рішення суду.
З огляду на викладене, суд не встановив необхідних та достатніх підстав для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 19,76-81, 141, 200, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (ЄДРПОУ 31557119, місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11) заборгованість за теплопостачання та надання гарячої води за період з 12.03.2017 року по 30.09.2021 року у розмірі 36879,90грн., інфляційні витрати у розмірі 2835,23 грн., та 3% річних у розмірі 1242,01грн., а всього 40957 (сорок тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім) грн. 14 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
В задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (ЄДРПОУ 31557119, місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11) витрати на оплату судового збору у розмірі 1551 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят одна) грн. 60 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 03.06.2026 року.

Суддя В.В. Вікторов