П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2388/25-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич І.В. 
Суддя-доповідач - Канигіна Т.С. 
05 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Канигіної Т.С. 
суддів: Кузьмишина В.М.  Слободонюка М.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
До Чернівецького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12.05.2025 №17593/03-16 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу України" від 10.12.2015 № 889-VIII;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 з 18.04.1994 по 23.04.2025 на різних посадах в органах митної служби та органах доходів і зборів до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, який дає право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723 XII та Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити та здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 з 05.05.2025 пенсію державного службовця відповідно до пунктів 10 та 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723 у розмірі 60 відсотків від суми заробітної плати, до якої включено всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зазначеної у довідках Чернівецької митниці від 01.05.2025 №22.02-07/69 та № 22.02-07/70.
В обґрунтування позову позивач посилався на протиправність відмови відповідача у переведенні її з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Позивач не погоджується з висновками пенсійного органу про відсутність у неї необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII. Також позивач зазначає, що згідно із записами трудової книжки її стаж державної служби становить більше 20 років, що дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу". Крім цього позивач вважає необґрунтованими твердження пенсійного органу про відсутність підстав для зарахування до стажу державної служби періоду роботи в митних органах з 18.04.1994 по 23.04.2025, оскільки посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в митних органах зараховується до стажу державної служби та надає право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". 
ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.11.2025 позовні вимоги задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12.05.2025 №о/р 241670084317 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу України" від 10.12.2015 № 889-VIII.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 з 18.04.1994 по 23.04.2025 на різних посадах в органах митної служби та органах доходів і зборів до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, який дає право на призначення пенсії державного службовця відповідно Закону України "Про державну службу".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 05.05.2025 року у розмірі 60 відсотків від сукупного заробітку, зазначеного у довідках Чернівецької митниці від 01.05.2025 №22.02-07/69 та № 22.02-07/70.
ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач перебуває на обліку в пенсійному органі як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
На підставі наказу начальника Чернівецької митниці від 22.04.2025 №235-о позивача було звільнено 23.04.2025 у зв`язку з виходом на пенсію, припинивши дію контракту про проходження державної служби від 04.06.2024 №104 та припинено державну службу.
05.05.2025 позивач подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області заяву про перехід із пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу". Указана заява за принципом екстериторіальності була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області.
За результатами розгляду заяви позивача рішенням відповідача від 12.05.2025 №о/р241670084317 позивачу відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".
Так, у рішенні вказано, що статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII визначено сім категорій посад державних службовців, які вони могли обіймати у відповідних державних органах. Посади працівників митниці даною статтею не передбачені. Порядком обчислення стажу державної служби, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, було передбачено зарахування до стажу державної служби роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів митного контролю. З 01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII.
Разом із втратою чинності Закону №889-VIII постанова Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 також втратила чинність. Крім цього статтею 3 Закону №889-VIII визначено коло осіб, на яких поширюється дія даного Закону. Працівники митної служби даною статтею не передбачені.
Не погоджуючись із рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.
ІV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки законодавством визначено, що посадові особи державної митної служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такими особами служби в митних органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ. Спеціальні звання посадових осіб митних органів - прирівнюються до рангів державного службовця, визначених Порядком №306.
Дослідженням наявних у справі матеріалів судом установлено, що відповідно до записів трудової книжки, позивач працювала у митних органах з 18.04.1994 по 23.04.2025.
Крім цього суд звертав увагу на те, що згідно із записами трудової книжки, позивачем прийнято Присягу державного службовця, присвоєно їй ранги державного службовця та спеціальних звань як працівнику митного органу.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, на день набрання чинності Закону №889-VІІІ 01.05.2016, становить більше 20 років, при цьому позивач працювала на посадах державної служби станом на день набрання чинності Законом №889-VIII та мала, у тому числі й стаж державної служби не менш як 10 років.
Відповідно, позивач має право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.
V. ПРОВАДЖЕННЯ В СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Особа, яка подала апеляційну скаргу, - ГУ ПФУ в Донецькій області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема, зазначаючи, що суд під час винесення оскаржуваного рішення неповно з`ясував обставини, що мають суттєве значення для об`єктивного вирішення справи, виніс рішення, ґрунтуючись на неправильному застосуванні норм матеріального права та на висновках, які фактично не відповідали обставинам справи, просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги наводить, що станом на 01.05.2016 заявниця не займає посади державної служби та стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців відсутній. Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою 25.12.2025 Кабінету Міністрів України від 03.05.1993 № 283, було передбачено зарахування до стажу державної служби роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів митного контролю. З 01.05.2016 набув чинності Закон №889. Відповідно постанова Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 втратила чинність. Статтею 3 Закону № 889 визначено коло осіб, на яких поширюється дія даного Закону. Працівники Державної митної служби не передбачені. Відповідно періоди роботи в митних органах не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, який необхідний для призначення пенсії відповідно до Закону №889.
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, що в силу вимог частини четвертої статті 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
VІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
Відповідно до частини першої статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
До 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:
а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;
б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Після 01.05.2016 відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.
Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
VIІ. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
З аналізу вищенаведених норм слідує, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена Верховним Судом у постановах від 03.07.2018 у справі № 265/3709/17, від 19.03.2019 у справі № 357/1457/17, від 01.04.2020 у справі № 607/9429/17, від 18.03.2021 у справі № 500/5183/17, від 11.04 2023 у справі № 1.380.2019.003855 тощо.
З матеріалів справи та доводів апеляційної скарги вбачається, що єдиною підставою для відмови у переведенні позивачки на пенсію за нормами ЗУ "Про державну службу" є недостатній стаж державної служби, який полягає в незарахуванні її трудового стажу на посадах в органах митної служби, оскільки, на думку, відповідача ці посади не відносяться до категорій посад, визначених статтею 37 Закону України "Про державну службу".
У зв`язку з цим слід зазначити, що пунктом 8 Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених чинним на той час законодавством.
Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, визначає Закон України "Про державну службу" №3723-ХІІ (який діяв на момент роботи позивача в органах митної служби у період до 01.05.2016).
Відповідно до статей 1, 9 цього Закону державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження. Регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України.
Аналогічний висновок зазначено у постанові Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №308/67/17.
У даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, відповідно до пункту 2 якого, зокрема, до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб митних органів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб митних органів в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про державну службу", передбачені і Митним кодексом України.
Відповідно до статті 573 Митного кодексу України посадовим особам митних органів присвоюються такі спеціальні звання: 1) дійсний державний радник митної служби; 2) державний радник митної служби I рангу; 3) державний радник митної служби II рангу; 4) державний радник митної служби III рангу; 5) радник митної служби I рангу; 6) радник митної служби II рангу; 7) радник митної служби III рангу; 8) інспектор митної служби I рангу; 9) інспектор митної служби II рангу; 10) інспектор митної служби III рангу; 11) інспектор митної служби IV рангу; 12) молодший інспектор митної служби. Спеціальні звання митної служби присвоюються довічно. Позбавлення спеціальних звань здійснюється виключно за вироком суду у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
У пункті 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до Митного кодексу України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи" від 04.07.2013 №405-VII (чинний на час виникнення спірних правовідносин) наведено, що період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоювалися спеціальні та/або персональні звання) у митних органах та організаціях зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого Законом України "Про державну службу".
Також пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону встановлено співвідношення між спеціальними званнями працівників митниць та органів доходів і зборів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 №306 "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів (далі - Порядок №306).
Додатком 6 до Порядку №306 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначене Співвідношення між рангами державних службовців і спеціальними званнями працівників посадових осіб органів доходів і зборів, яким встановлено перелік посадових осіб митного органу, віднесених до державних службовців за певними особливостями, тобто з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.
Отже, посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в митних органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".
Наведене вище спростовує доводи пенсійного органу, що посадові особи контролюючих органів, яким присвоюються спеціальні звання, не належать до категорій посад державної служби.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, на день набрання чинності Закону №889-VІІІ 01.05.2016, становить більше 20 років, при цьому позивач працювала на посадах державної служби станом на день набрання чинності Законом №889-VIII та мала, у тому числі й стаж державної служби не менш як 10 років.
Відповідно, позивач має право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.
Інші доводи скаржника є безпідставними та спростовуються вищенаведеним.
VIII. ВИСНОВКИ СУДУ
З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, відсутні підстави для його скасування, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Канигіна Т.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Кузьмишин В.М.    Слободонюк М.В.