ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 

23.06.2026 м. Харків Справа №905/247/26 
Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,
розглянувши справу №905/247/26
за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 85)
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська продовольча компанія «Альянс» (85305, Донецька обл., Покровський р-н, с-ще Леонтовичі (кол. Перше Травня), вул. Шахтна, буд. 1)
про стягнення 4 754,74 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

Суть спору: ДПЗД «Укрінтеренерго» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до ТОВ «Українська продовольча компанія «Альянс» про стягнення 4 754,74 грн, з яких: 1 894,99 грн - основний борг, 301,02 грн - пеня, 1 461,08 грн - 15% річних, 1 097,65 грн - інфляційні втрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» на умовах комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії» в частині оплати за спожиту електроенергію за грудень 2020 року - січень 2021 року.
22.04.2026 господарським судом постановлено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
22.06.2026 за вх.№2719/26 господарський суд одержав заяву позивача, в якій він зазначає, що рахунки на оплату вартості спожитої електроенергії надсилались відповідачу на електронну адресу stal2@ukr.net, яка повідомлена йому оператором системи розподілу, на підтвердження чого надає відповідне повідомлення ДП «РЕМ».
Відповідач відзив на позовну заяву не подав.
Щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.
За інформацією з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: 85305, Донецька обл., Покровський р-н, с-ще Леонтовичі (кол. Перше Травня), вул. Шахтна, буд. 1.
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» затверджений відповідний Перелік, відповідно до якого с-ще Леонтовичі (кол. Перше Травня) Покровської міської територіальної громади Донецької області з 23.08.2024 і по теперішній час належить до територій активних бойових дій.
За інформацією АТ «Укрпошта», розміщеній на офіційному вебсайті (https://offices.ukrposhta.ua), відділення поштового зв`язку №85305 тимчасово не функціонує, а тому пересилання поштової кореспонденції до с-ще Леонтовичі Покровського району Донецької області наразі є неможливим.
Неможливість направлення ухвали від 22.04.2026 на юридичну адресу відповідача підтверджується також актом Господарського суду Донецької області про неможливість відправки в умовах воєнного стану від 24.04.2026.
З огляду на викладене, враховуючи відсутність у відповідача зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС (відповідь №33777357 на запит суду), відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом розміщення 28.04.2026 відповідного оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України на сторінці суду за посиланням https://dn.arbitr.gov.ua/sud5006/pov/2017149/ в порядку приписів ст. ч. 1 ст. 121 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (які суд визнав за можливе застосувати за аналогією до відповідача, місцезнаходженням якого станом на дату постановлення ухвали від 22.04.2026 була територія активних бойових).
Додатково ухвала від 22.04.2026 направлена на адресу електронної пошти відповідача - stsl2@ukr.net, що зазначена в позові, та згідно з даними автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» доставлена до електронної скриньки 23.04.2026.
Крім того, господарським судом здійснено спробу передати відповідачу телефонограму за телефонним номером 38062-351-30-51, що зазначений в позовній заяві та ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак встановити зв`язок з ним не вдалось.
Слід зазначити, що ухвала від 22.04.2026 розміщена в ЄДРСР, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст. 4 ЗУ «Про доступ до судових рішень»), та відповідач мав додаткову можливість ознайомитись з нею у цьому реєстрі.
Враховуючи, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд судової справи та забезпечення реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, спір вирішено за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 ГПК України.
На підставі ч. 4 ст. 240 ГПК України 23.06.2026 господарським судом підписано рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, господарським судом встановлено наступне.
ДПЗД «Укрінтеренерго» здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу на підставі ліцензії, виданої згідно з постановою НКРЕКП від 06.11.2018 №1344, та з 01.01.2019 до 31.12.2026 виконує функції постачальника «останньої надії» згідно з розпорядженням КМУ від 12.12.2018 №1023-р.
На виконання вимог ст. 64 ЗУ «Про ринок електричної енергії», п. 3.4.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затв. постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (далі ПРРЕЕ), ДПЗД «Укрінтеренерго» розміщено на своєму офіційному веб-сайті в мережі Інтернет за адресою: www.uie.kiev.ua, зокрема: порядок приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», комерційну пропозицію №3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії».
ТОВ «Українська продовольча компанія «Альянс» приєдналось до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», які розміщені на офіційному веб-сайті ДПЗД «Укрінтеренерго», шляхом фактичного споживання електричної енергії.
Згідно даних оператора системи розподілу/адміністратора комерційного обліку ДП «РЕМ» (лист від 04.01.2021 №17/15, звіти щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої наді» за грудень 2020 року - січень 2021 року) , ТОВ «Українська продовольча компанія «Альянс» перебувало на постачанні електричної енергії постачальником «останньої надії» у період з 30.12.2020 по 24.01.2021 у зв`язку з набуттям його попереднім електропостачальником статуту «Дефолтний».
Договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» є публічним договором приєднання споживача до цього договору і регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (постачальник) споживачу, у разі якщо обраний споживачем електропостачальник неспроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем нового електропостачальника або до припинення постачання у передбачених чинним законодавством чи цим договором випадках. Цей договір укладається сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, та є однаковими для всіх споживачів України (п. п. 1.1., 1.2. договору).
За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція) (п. 2.1. договору).
Постачальник здійснює постачання електричної енергії споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених у пункті 3.2. цієї глави (п. 3.1. договору).
Постачальник забезпечує гарантоване та безперервне постачання електричної енергії споживачу протягом всього строку постачання у разі: банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; закінчення строку дії ліцензії, призупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; невиконання або неналежного виконання попереднім електропостачальником вимог правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, а на перехідний період - договору між членами оптового ринку електричної енергії України, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; необрання споживачем нового електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; в інших випадках, передбачених ПРРЕЕ (п. 3.2. договору).
Електрична енергія постачається до електроустановок споживача протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Якщо після закінчення зазначеного строку постачання електричної енергії споживач не розпочав процедуру зміни електропостачальника, постачання електричної енергії на об`єкт призупиняється (п. 3.4. договору).
Початок постачання електричної енергії споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ у разі укладення договору між сторонами (п. 3.7. договору).
Оплачений споживачем рахунок за спожиту електричну енергію, наданий постачальником, є прийняттям (акцептуванням) умов цього договору з боку споживача (п. 3.8. договору).
Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», яка є додатком 1 до цього договору (п. 5.1. договору).
Спосіб визначення ціни (тарифу) за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни за електричну енергію (п. 5.2. договору).
Ціна (тариф) на електричну енергію визначається постачальником, що формується ним відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором (п. 5.3. договору).
Ціна (тариф) на електричну енергію визначається за результатами конкурсу. Сторони домовились про те, що ціна (тариф) на електричну енергію, визначена за результатами конкурсу, є обов`язковою для сторін з дати введення її в дію. Якщо конкурс на визначення постачальника не відбувся, ціна (тариф) на послуги тимчасово призначеного постачальника встановлюється регулятором згідно із затвердженою ним методикою (п. 5.5. договору).
Інформація про діючу ціну (тариф) на електричну енергію постачальника має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше, ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування (п.5.6. договору).
Ціна (тариф) не електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.7. договору).
Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.8. договору).
Оплата виставленого постачальником рахунку за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційної веб-сторінки для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (п.5.10. договору).
Цей договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів. У разі внесення постачальником в установленому чинним законодавством порядку змін до змісту типового договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», затвердженого регулятором, сторони погоджуються з такими змінами у цьому договорі (п. п. 13.1., 13.2. договору).
У комерційній пропозиції №3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», яка є додатком 1 до договору та набрала чинності з 01.07.2019, передбачено, що ціна на електричну енергію формується згідно Порядку формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 №1179 (п. 1.1. комерційної пропозиції №3).
Постачальник оприлюднює ціни на електричну енергію на веб-сайті ДПЗД «Укрінтеренерго» (www.uie.kiev.ua) не пізніше, ніж за 1 день до їх застосування. Постачальник оприлюднює порядок формування ціни на електричну енергію на веб-сайті ДПЗД «Укрінтеренерго» (www.uie.kiev.ua) (п. п. 1.2., 1.3. комерційної пропозиції №3).
Споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання рахунку. У разі не отримання рахунку споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі, не пізніше, ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію. Ця норма не застосовується до акцептування умов договору, порядок якого визначений пунктом 7.1 даної комерційної пропозиції. Орієнтовна вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих постачальником від оператора системи розподілу (передачі) (ОС). Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ (п. 4.1., 4.2. комерційної пропозиції №3).
Рахунки вважаються отриманими споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним) або із застосуванням послуг пошти на адресу споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС постачальнику. Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом). У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше) (п. 4.3. комерційної пропозиції).
Акт купівлі-продажу електричної енергії складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем, отриманих від ОС. Після завершення розрахункового періоду та отримання даних від ОС постачальник надсилає на адресу електронної пошти споживача скановану версію акту купівлі-продажу, підписаного зі свого боку. Споживач в триденний термін після отримання сканованої версії акту купівлі-продажу зі свого боку підписує його та направляє скановану версію акту купівлі-продажу на адресу електронної пошти постачальника. Оригінал акту купівлі-продажу у двох примірниках надсилається поштою на поштову адресу споживача. Підписаний з боку споживача один екземпляр оригіналу акту купівлі-продажу в триденний термін повертається на поштову адресу постачальника. У разі наявності зауважень до акту купівлі-продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності. До усунення розбіжностей сторони керуються даними, що зазначені в акті купівлі-продажу, з подальшим коригування даних після врегулювання розбіжностей. У разі неповернення споживачем підписаного зі свого боку одного екземпляру оригіналу акту купівлі-продажу у встановлені строки або його не підписання з боку споживача у встановлений термін, документ вважається узгодженим та підтвердженим споживачем та приймається постачальником як узгоджений. Документом, що підтверджує факт переходу права власності на електричну енергію від постачальника до споживача, є узгоджений сторонами акт купівлі-продажу оформлений відповідно до умов, визначених в цьому розділі (п. 4.4. комерційної пропозиції №3).
За внесення передбачених умовами договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку постачальника (п. 6.1. комерційної пропозиції №3).
Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання (п. 7.4. комерційної пропозиції №3).
Сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконане (п. 13.1. комерційної пропозиції №3).
Інформування споживача, з яким укладено договір, про зміни в умовах договору, про закінчення терміну його дії, зміну ціни, надсилання рахунків на оплату (із вкладанням сканованої копії рахунку у форматі PDF), попереджень про припинення постачання електричної енергії (із вкладанням сканованої копії попередження у форматі PDF) також може здійснюватися шляхом надсилання інформації/документів засобами електронного зв`язку на електронну адресу споживача (п. 16.1. комерційної пропозиції №3).
У випадку надсилання повідомлень і документів електронною поштою сторони використовують наступні адреси електронної пошти: постачальника - pon@uie.kiev.ua, споживача - зазначена на веб-сайті споживача та/або надана постачальнику споживачем у будь-який спосіб (офіційним листом, в довільній формі на адресу постачальника, телефонограмою) та/або надана постачальником оператором системи розподілу (передачі). Такі документи вважається направленими та офіційно отриманими іншою стороною без додаткового оформлення на паперовому носії (п. 16.2. комерційної пропозиції).
За період з 30.12.2020 по 24.01.2021 позивач поставив відповідачу електричну енергію в обсязі 542 кВт/год на суму 1 894,99 грн, на підтвердження чого позивачем надані акти купівлі - продажу електроенергії: за грудень 2020 року №003951 від 31.12.2020 на суму 618,83 грн (обсяг 184 кВт/год); за січень 2021 року №004112 від 31.01.2021 на суму 1 276,16 грн (обсяг 358 кВт/год), які підписані позивачем в односторонньому порядку, та звіти щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго», які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу (передачі) ДП «РЕМ», за грудень 2020 року - січень 2021 року, зокрема, щодо споживача - ТОВ «Українська продовольча компанія «Альянс».
Також позивачем виставлені відповідачу відповідні рахунки від 11.01.2021 №000034196462/26/О12/09587, від 09.02.2021 №000034196462/26/О01/09923 зі строком оплати протягом п`яти банківських (робочих) днів.
Акти купівлі - продажу електроенергії та рахунки за грудень 2020 року та січень 2021 року були направлені позивачем відповідачу на адресу електронної пошти stal2@ukr.net, надану оператором системи розподілу, 14.01.2021 та 12.02.2021 відповідно.
08.05.2025 позивач надіслав відповідачу вимогу №44/11-010585 від 08.05.2025 про сплату заборгованість за електричну енергію за період з 30.12.2020 по 24.01.2021 в розмірі 1 894,99 грн та штрафних санкцій в розмірі 2 763,99 грн.
Оскільки відповідь на претензію відповідачем не надано та оплату спожитої електричної енергії за період з 30.12.2020 по 24.01.2021 не здійснено, позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача борг за спожиту електроенергію в розмірі 1 894,99 грн, пеню в розмірі 301,02 грн, 15% річних в розмірі 1 461,08 грн та інфляційні втрати в розмірі 1 097,65 грн.
Проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних мотивів.
У п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг).
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).
Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
За приписами ст. 4 ЗУ «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, і договори про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».
Постачальник «останньої надії» - це визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу (п. 66 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про ринок електричної енергії»).
Стаття 64 ЗУ «Про ринок електричної енергії» (в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) визначає, що постачальник «останньої надії» надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі: 1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; 2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; 3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; 4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; 5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку. Постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник «останньої надії» оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті. Електропостачальник, неспроможний постачати електричну енергію, має повідомити про дату припинення постачання електричної енергії постачальника «останньої надії», споживачів, Регулятора, оператора системи передачі та оператора системи розподілу. Постачальник «останньої надії» здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. Постачальник «останньої надії» постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник «останньої надії» припиняє електропостачання споживачу.
У п. 1.2.9. ПРРЕЕ постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», зміст якого визначається постачальником «останньої надії» на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (додаток 7 до цих Правил), є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».
У п. п. 6.2.3., 6.2.4. ПРРЕЕ (в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) визначено, що у разі необрання споживачем електропостачальника після розірвання договору з попереднім електропостачальником або незабезпечення власного споживання шляхом купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на організованих сегментах ринку адміністратор розрахунків в одноденний термін переводить такого споживача на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» шляхом зміни записів у реєстрі точок комерційного обліку електропостачальника щодо постачальника «останньої надії» у порядку, визначеному Правилами ринку, з одночасним повідомленням операторів системи. Початком постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» вважається дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Адміністратор розрахунків повідомляє дату переведення споживача (споживачів) на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» постачальнику (постачальникам) послуг комерційного обліку.
У п. п. 3.4.3., 3.4.4. ПРРЕЕ (в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин), передбачено, що постачальник «останньої надії» постачає електричну енергію споживачу за ціною, що формується ним відповідно до затвердженої Регулятором методики (порядку), та включає, зокрема, ціну купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії, ціну (тариф) на послуги постачальника «останньої надії», ціни (тарифи) на послуги оператора системи передачі та оператора системи розподілу відповідно до укладених договорів про надання відповідних послуг. Ціни, за якими здійснюється постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», мають бути економічно обґрунтованими, прозорими та недискримінаційними і не повинні перешкоджати конкуренції на ринку електричної енергії. Ціна (тариф) на послуги постачальника «останньої надії» визначається за результатами конкурсу. Якщо конкурс на визначення постачальника «останньої надії» не відбувся, ціна (тариф) на послуги тимчасово призначеного постачальника «останньої надії» встановлюється Регулятором згідно із затвердженою ним методикою та має враховувати економічно обґрунтовані витрати, пов`язані з особливим режимом роботи та ризиками від провадження діяльності постачальника «останньої надії», а також норму прибутку з урахуванням особливостей діяльності такого електропостачальника. Постачальник «останньої надії» здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.
Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що у разі настання обставин, визначених у ч. 1 ст. 64 ЗУ «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» надає послуги з постачання електричної енергії та відповідно до п. 66 ч. 1 ст. 1 цього Закону не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу, а факт приєднання до публічного договору постачання електричної енергії від постачальника «останньої надії» відбувається по факту споживання електричної енергії без укладення договору з іншим електропостачальником. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 20.09.2021 у справі №910/8958/20.
Розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг. Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору). Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції). Оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно зі строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом. Зазначені строки не можуть бути меншими за 5 днів з дня надання платіжного документа споживачу (п. п. 4.1, 4.3., 4.8., 4.12., 4.13., 4.19., 4.21. ПРРЕЕ).
Пунктом 5.5.5. ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Як вище встановлено судом, у зв`язку з відсутністю електропостачальника у період з 30.12.2020 по 24.01.2021 постачання електричної енергії ТОВ «Українська продовольча компанія «Альянс» здійснювалось ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальником «останньої надії», на умовах публічного договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» та комерційної пропозицій №3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії».
Також судом встановлено, що у період з 30.12.2020 по 24.01.2021 позивачем поставлено, а відповідачем прийнято електричну енергію в обсязі 542 кВт/год на суму 1 894,99 грн, що підтверджується актами купівлі-продажу електричної енергії за грудень 2020 року №003951 від 31.12.2020 на суму 618,83 грн (обсяг 184 кВт/год), за січень 2021 року №004112 від 31.01.2021 на суму 1 276,16 грн (обсяг 358 кВт/год).
Обсяг електричної енергії за період з 30.12.2020 по 24.01.2021 підтверджено ДП «РЕМ», як оператором системи розподілу, який виконував функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії у т. ч. щодо надання даних про обсяги електричної енергії, необхідних для формування платіжних документів та здійснення розрахунків (п. 10 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312, п.п. 4.3, 4.12, 4.13 розд. ІV ПРРЕЕ, затв. постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, гл. 9.14 розд. IX, гл. 12.4 розд. XII ККОЕЕ, затв. постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311 (у редакції на час існування спірних відносин)).
При цьому, зважаючи на те, що акти №003951 від 31.12.2020 та №004112 від 31.01.2021 направлені відповідачу, протоколу розбіжностей щодо цих актів останнім не надано, за висновком суду, сама лише відсутність підпису відповідача у цих актах жодним чином не спростовує обставин постачання позивачем/споживання відповідачем електричної енергії та не звільняє відповідача від обов`язку щодо її повної та своєчасної оплати.
Остаточна оплата за спожиту електричну енергію за період з 30.12.2020 по 24.01.2021, враховуючи положення п. 4.21. ПРРЕЕ, п. 5.10. договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», та визначений в рахунках строк для їх оплати, мала бути здійснена відповідачем протягом 5 робочих днів з дати отримання ним рахунку. Зокрема, за зобов`язанням грудня 2020 року - до 21.01.2021, за зобов`язанням січня 2021 року - до 19.02.2021.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Між тим, відповідач не здійснив оплату електричної енергії, спожитої за період з 30.12.2020 по 24.01.2021, внаслідок чого у нього виник борг у розмірі 1 894,99 грн. При цьому, жодних зауважень та заперечень щодо наявності цього боргу, а тим більш доказів, що спростовують його наявність, відповідачем до суду не надано.
За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 1 894,99 грн, а отже і про їх задоволення.
Згідно зі ст. 549 ЦК України (в редакції, чинній на час нарахування пені) неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
У ч. 2 ст. 551 ЦК України встановлено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
В силу положень ст. ст. 1, 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України (який був чинним на час існування спірних правовідносин) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
У п. 5.11. договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» встановлено, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим договором. Споживач має сплатити за вимогою постачальника пеню у розмірі, яка зазначається в комерційній пропозиції.
Відповідно до п. п. 6.1., 13.1. комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 за внесення платежів, передбачених умовами договору з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день простроченого платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконане 
Розрахунок пені, який здійснений позивачем та згідно з яким розмір пені складає 301,02 грн, з яких: 
- 95,74 грн за період з 22.01.2021 по 22.02.2022 на суму боргу 618,83 грн (за зобов`язанням грудня 2020 року);
- 205,28 грн за період з 19.02.2021 по 19.02.2022 на суму боргу 1 276,16 грн (за зобов`язанням січня 2021 року), перевірено господарським судом та встановлено, що позивачем неправильно визначено період прострочення відповідача за зобов`язанням січня 2021 року.
Тому, господарським судом самостійно здійснено розрахунок пені за зобов`язанням січня 2021 року за період з 20.02.2021 по 19.02.2022 та встановлено, що її розмір складає 204,85 грн.
Таким чином, загальний розмір пені складає 300,59 грн.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Пунктом 7.4. комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 визначено, що споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, має сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.
Розрахунок 15% річних, який здійснений позивачем та згідно з яким їх розмір становить 1 461,08 грн, з яких:
- 481,93 грн за період з 22.01.2021 по 31.03.2026 на суму боргу 618,83 грн (за зобов`язанням грудня 2020 року);
- 979,15 грн за період з 19.02.2021 по 31.03.2026 на суму боргу 1 276,16 грн (за зобов`язанням січня 2021 року), перевірено господарським судом та встановлено, що він містить арифметичні помилки, а також позивачем неправильно визначено період прострочення відповідача за зобов`язанням січня 2021 року.
Тому, господарським судом самостійно здійснено розрахунок 15% річних за зобов`язаннями грудня 2020 року за період з 22.01.2021 по 31.03.2026 та встановлено, що їх розмір складає 481,67 грн, та за зобов`язаннями січня 2021 року за період з 20.02.2021 по 31.03.2026 та встановлено, що їх розмір складає 978,10 грн.
Таким чином, загальний розмір 15% річних складає 1 459,77 грн.
Розрахунок інфляційних втрат, який здійснений позивачем та згідно з яким їх розмір складає 1 097,65 грн, з яких:
- 362,61 грн за період з 01.02.2021 по 28.02.2026 на суму боргу 618,83 грн (за зобов`язанням грудня 2020 року);
- 735,04 грн за період з 01.03.2021 по 28.02.2026 на суму боргу 1 276,16 грн (за зобов`язанням січня 2021 року), перевірено господарським судом та встановлено, що в ньому не враховані періоди дефляції (серпень 2021 року, липень-серпень 2023 року, липень-серпень 2025 року).
Верховним Судом в постанові від 26.06.2020 у справі №905/21/19 зазначено, що ст. 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику «дефляція», то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.
Тому, господарським судом самостійно здійснено розрахунок інфляційних втрат за зобов`язанням грудня 2020 року за період з 01.02.2021 по 28.02.2026 та встановлено, що їх розмір складає 346,52 грн, та за зобов`язанням січня 2021 року за період з 01.03.2021 по 28.02.2026 та встановлено, що їх розмір складає 701,86 грн.
Таким чином, загальний розмір інфляційних втрат складає 1 048,38 грн.
Разом з цим, суд враховує наступне.
За змістом ст. 625 ЦК України нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат на суму боргу та входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.
Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.
З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19) дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.
При вирішенні питання про зменшення процентів річних суд має враховувати принципи розумності, справедливості, пропорційності та дотримуватись балансу між інтересами боржника і кредитора.
Матеріали справи не містять доказів фінансового стану відповідача, однак, суд враховує місцезнаходження відповідача, яким за відомостями з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: є Донецька обл., Покровський р-н, с-ще Леонтовичі (кол. Перше Травня), вул. Шахтна, буд. 1.
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 23.01.2019 № 28-р) с-ще Перше Травня (Першотравневська сільська рада) Покровського району Донецької області було включено до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Згідно з наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376, яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, територія с-ще Леонтовичі Покровської міської територіальної громади Покровського району Донецької області з 24.02.2022 по 22.08.2024 відносилась до території можливих бойових дій, а з 23.08.2024 і по теперішній час є територією, на якій ведуться активні бойові дії.
Зазначені обставини, за висновком суду, є такими, що ускладнюють ведення відповідачем господарської діяльності, що безсумнівно вплинуло на його фінансовий стан та можливість погашення наявної заборгованості за попередні періоди.
Також суд зауважує, що відповідно до сталої судової практики Верховного Суду, штрафні санкції не можуть мати карального характеру, а повинні виконувати лише компенсаційну функцію для захисту інтересів кредитора від невиконання зобов`язань боржником.
Так, у п. п. 105-107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 зазначено, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою.
У цьому випадку, заборгованість відповідача перед позивачем становить 1 894,99 грн, а 15% річних - 1 459,77 грн (тобто 77,03% від основної заборгованості), інфляційні втрати - 1 048,38 грн, пеня - 300,59 грн. Отже, загальна сума нарахувань становить 2 808,74 грн, що перевищує суму основної заборгованості (на 48,22%).
На думку суду, стягнення заявленої суми відсотків річних за таких умов є нерозумним з огляду на непропорційність наслідкам правопорушення, адже матиме наслідком не компенсацію майнових втрат позивача, а його збагачення за рахунок відповідача, що несправедливо відносно нього. Крім того, за рахунок стягнення інфляційних втрат позивач отримає компенсацію від знецінення грошових коштів.
Отже, з огляду на неспівмірність заявленої до стягнення суми відсотків річних, суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідає обставинам цієї справи, зменшити розмір відсотків річних до встановленого законом - 3%, який за розрахунком суду становить 291,95 грн.
За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 300,59 грн, 3% річних у розмірі 291,95 грн, інфляційних втрат у розмірі 1 048,38 грн, а отже і про їх задоволення.
На підставі ст. 129 ГПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову, витрати щодо сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог: 2 633,84 грн - на відповідача, 28,56 грн - на позивача. При цьому, судовий збір, який сплачений за позовними вимогами, у яких відмовлено внаслідок зменшення розміру відсотків річних за ініціативою суду, відшкодовується з відповідача на користь позивача в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська продовольча компанія «Альянс» (85305, Донецька обл., Покровський р-н, с-ще Леонтовичі (кол. Перше Травня), вул. Шахтна, буд. 1, ідент. код 34196462) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 85, ідент. код 19480600) заборгованість за електроенергію в розмірі 1 894 (одна тисяча вісімсот дев`яносто чотири) грн 99 коп., пеню в розмірі 300 (триста) грн 59 коп., 3 % річних у розмірі 291 (двісті дев`яносто одна) грн 95 коп., інфляційні втрати в розмірі 1 048 (одна тисяча сорок вісім) грн 38 коп., судовий збір у розмірі 2 633 (дві тисячі шістсот тридцять три) грн 84 коп.
3. В решті позову відмовити.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.
Повне рішення складено 23.06.2026.

Суддя Л.В. Ніколаєва