ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року 
м. Київ
справа № 120/14946/24
адміністративне провадження № К/990/17623/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
суддя-доповідач - Стародуб О.П.,
судді: Берназюк Я.О., Кравчук В.М.
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2026 (суддя Яремчук К.О.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2026 (судді Капустинський М.М., Сапальова Т.В., Шидловський В.Б.)
в адміністративній справі №120/14946/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом, в якому просили: 
- визнати протиправним та скасувати пункт 36 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.02.2024 №14/975 про призначення батьку, матері, дружині та дочці померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, солдата ОСОБА_5 - в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть в сумі 1 860 750,00 грн у рівних частинах кожному;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 одноразову грошову допомогу як членам сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 солдата ОСОБА_5 внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 в розмірі 15 000 000 гривень з урахуванням вже виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що починаючи з 24.02.2022, особам, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, виплачується така допомога у розмірі, визначеному пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", а не у розмірах, визначених підпунктом «а» пункту 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII та пункту 5 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою від 25.12.2013 №975.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.02.2022 №34 ОСОБА_5 призначено стрільцем другого відділення першого взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 23.09.2022 №4917 ОСОБА_5 з 05.07.2022 виконував завдання за фахом на передній лінії зіткнення під час оборони, відсічі збройної агресії проти України в складі оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_4 ".
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_2 від 05.06.2023 ОСОБА_5 в період з 05.07.2022 по 08.11.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України.
ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойових та спеціальних завдань поблизу міста Миколаїв ОСОБА_5 загинув внаслідок гострої серцево-судинної недостатності, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 4351 та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .
08.11.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 скерував на адресу дружини загиблого військовослужбовця повідомлення про смерть №2764, зі змісту якого слідує, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за попереднім діагнозом "гостра серцева недостатність" в місті Миколаїв.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 02.06.2023 № 153 ОСОБА_5 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення у зв`язку зі смертю (загибеллю).
Витягом з протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 2194 від 28.06.2023 підтверджується те, що захворювання ОСОБА_5 "Так, пов`язане із захистом Батьківщини".
З огляду на смерть ОСОБА_5 під час захисту Батьківщини, позивачі, з метою реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги, 13.08.2023 звернулися до ІНФОРМАЦІЯ_3 з відповідними заявами.
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 09.02.2024 №14/975, затвердженого заступником Міністра оборони України від 15.02.2024, комісія дійшла висновку призначити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 одноразову грошову допомогу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в сумі 1 860 750,00 грн в рівних частках кожному. 
Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивачі звернулися із позовом до суду.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2026, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2026, у задоволені позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскільки захворювання військовослужбовця ОСОБА_5 хоча і пов`язане із захистом Батьківщини, проте це не надає права членам його сім`ї на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до приписів Постанови № 168 в розмірі 15 000 000 грн, оскільки фактичні обставини справи свідчать про те, що смерть військовослужбовця пов`язана саме із захворюванням, а не настала внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва).
ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
З рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції не погодилася позивач ОСОБА_1 , подала касаційну скаргу.
В обґрунтування касаційної скарги покликається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Як на підставу касаційного оскарження скаржник покликається на те, що суди не врахували висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 17.07.2024 у справі №600/548/23-а, від 22.08.2024 у справі №380/9868/23.
В контексті наведеного покликається на те, що суди попередніх інстанцій побудували мотивування на формальному протиставленні понять «поранення» та «захворювання», хоча Верховний Суд у наведених рішеннях уже відхилив такий надмірно вузький підхід для випадків, коли смерть безпосередньо пов`язана із захистом Батьківщини.
Також як на підставу касаційного оскарження заявник покликається на необхідність відступлення від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах у постанові Верховного Суду від 17.03.2025 у справі №280/2749/24, застосованих судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
Покликається на те, що на момент смерті ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) діяла постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, прийнята спеціально на період дії воєнного стану для додаткового соціального забезпечення військовослужбовців та членів їхніх сімей, а тому саме ця постанова є спеціальною нормою у сфері виплат під час воєнного стану порівняно із загальними положеннями постанови № 975.
Також покликається на те, що застосування судами та відповідачем загального порядку № 975 замість спеціальної постанови № 168 є помилковим і таким, що звузило зміст та обсяг соціальних гарантій родини загиблого Захисника України.
Також покликається на те що, суди фактично підмінили оцінку причинного зв`язку формальною перевіркою того, чи було у військовослужбовця саме поранення, в той час як для цієї справи, вирішальним є не медичний термін, а юридичний факт того, що смерть настала у прямому зв`язку з виконанням обов`язку щодо захисту Батьківщини в умовах бойових дій і була визнана такою державним військово-лікарським органом.
Також покликається на те що судами не надано належної правової оцінки довідкам військової частини про перебування ОСОБА_5 на передній лінії зіткнення, довідці про участь у заходах із забезпечення оборони України, висновку ВЛК № 2194 від 28.06.2023, наказу від 02.06.2023 №153, медичній характеристиці та особистій медичній книжці, які спростовують припущення про наявність автономної, відірваної від служби причини смерті.
Також покликається на те що один із співпозивачів ( ОСОБА_2 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто ще до ухвалення рішення судом першої інстанції. Попри це, ані суд першої інстанції, ані апеляційний суд не перевірили вказані обставини, не з`ясували належним чином питання про склад учасників справи, не зупинили провадження для вирішення питання про правонаступництво та не постановили жодної процесуальної ухвали з цього приводу.
Просить рішення суду першої інстанції, постанову суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Копія ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги та доданими до неї документами доставлена до електронного кабінету відповідача 01.05.2026 о 08:33, однак останній не скористався правом подати відзив на касаційну скаргу.
Третя особа подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити без змін оскаржувані судові рішення.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 статті 3 Закону №2011-ХІІ (тут і далі, в редакції, станом на момент виникнення спірних правовідносин) його дія поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Відповідно до пункту 1 статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до підпунктів 1, 2, 3 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
Підпунктом «а» пункту 1 статті 16-2 Закону № 2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
- 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;
- 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.
Відповідно до пункту 3 статті 16-2 Закону №2011-XII визначено, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.
Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 № 975, якою затвердив відповідний Порядок (далі - Порядок № 975, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).
Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, зокрема, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
У пунктах 4 та 5 Порядку № 975 визначено аналогічні пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XII положення щодо категорій осіб, члени сімей яких набувають право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі смерті (загибелі) та аналогічні пункту 1 статті 16-2 Закону № 2011-XII положення щодо розміру одноразової грошової допомоги, яка виплачується членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.
У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації, на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).
Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Згідно з пунктом 2 Постанови № 168 сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.
Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
Державні органи, які зазначені у пункті 1 цієї постанови, мають право отримувати інформацію з державних реєстрів щодо осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги.
Виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої у цьому пункті, здійснюється також сім`ям осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку державного сектору, зазначеного одержувачем у заяві.
Якщо сім`я загиблої особи одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими актами законодавства, здійснюється одна з таких виплат за її вибором.
У постанові від 16.06.2026 у справі №620/10029/24, Верховний Суд в складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, відступаючи від висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 17.07.2024 у справі №600/548/23-а та від 22.08.2024 у справі №380/9868/23, про те, що пункт 2 Постанови № 168 не обмежує виплату одноразової грошової допомоги лише випадками смерті від поранення (контузії, травми чи каліцтва), а охоплює випадки смерті військовослужбовця в період воєнного стану, пов`язані із захистом Батьківщини, включаючи смерть від захворювання, сформував наступні висновки:
«…1. Положення пункту 2 Постанови № 168 підлягають застосуванню у системному взаємозв`язку з положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII та не можуть тлумачитися відокремлено від нього.
2. Право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови №168, виникає у разі загибелі військовослужбовця в період дії воєнного стану, а також у разі смерті військовослужбовця, щодо якої встановлено причинний зв`язок із пораненням (контузією, травмою чи каліцтвом), отриманими під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони.
3. Сам по собі висновок військово-лікарської комісії про зв`язок захворювання із захистом Батьківщини або проходженням військової служби не є безумовною підставою для застосування пункту 2 Постанови № 168, якщо матеріалами справи не підтверджено обставин, з якими зазначена постанова пов`язує виникнення права на відповідну виплату.
4. Смерть військовослужбовця внаслідок захворювання не виключає можливості призначення одноразової грошової допомоги, якщо за медичними документами встановлено, що така смерть, незалежно від безпосереднього клінічного механізму її настання, перебуває у причинному зв`язку з пораненням (контузією, травмою чи каліцтвом), отриманими за обставин, визначених пунктом 2 Постанови № 168.
5. За відсутності підстав для застосування пункту 2 Постанови № 168 питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги вирішується відповідно до положень Закону № 2011-XII та Порядку № 975, з урахуванням установлених ними підстав та умов надання відповідних соціальних гарантій…».
За наслідками розгляду справи №620/10029/24 Верховний Суд дійшов також наступних висновків:
«Саме по собі встановлення зв`язку захворювання та причини смерті із захистом Батьківщини не означає, що така смерть є загибеллю у розумінні абзацу першого пункту 2 Постанови №168. За чинного законодавства поняття «загибель» має самостійне юридичне значення і не охоплює кожен випадок смерті військовослужбовця в період дії воєнного стану чи при виконанні обов`язків військової служби.
65. Водночас суди не встановили та матеріали справи не містять доказів причинного зв`язку смерті ОСОБА_6 з пораненням (контузією, травмою чи каліцтвом), отриманими під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні заходів із національної безпеки і оборони.
66. За таких обставин передбачені пунктом 2 Постанови № 168 підстави для виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 15 000 000 грн відсутні.»
У справі, яка розглядається, судами встановлено, що ОСОБА_5 помер в період дії воєнного стану під час виконання бойових та спеціальних завдань поблизу міста Миколаїв внаслідок гострої серцево-судинної недостатності.
Доказів, які б підтверджували, що смерть ОСОБА_5 настала внаслідок поранень (контузії, травми, каліцтва) судам не надано.
При цьому, судом першої інстанції встановлено, що 11 Регіональною військово-лікарською комісією визначено, що причиною смерті ОСОБА_5 стало не поранення (контузія, травма, каліцтво), а захворювання у вигляді гострої серцево-судинної недостатності, ішемічної хвороби серця.
За таких обставин та сформованих висновків Верховного Суду, суди першої та апеляційної інстанції обґрунтовано дійшли висновку щодо правомірності оскаржуваного рішення відповідача та постановили рішення про відмову у задоволенні позову.
Покликання позивача на неврахування судами попередніх інстанцій висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 17.07.2024 у справі №600/548/23-а, від 22.08.2024 у справі №380/9868/23, є безпідставними, з огляду на те, що, як згадано вище, Верховний Суд у складі судової палати відступив від вказаних висновків.
Інші доводи касаційної скарги в частині, яка стосується виплати спірної допомоги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є безпідставними, оскільки по суті зводяться до переоцінки доказів та встановлення обставин, що в силу приписів частини другої статті 341 КАС України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки при ухваленні рішень в частині, яка стосується виплати спірної допомоги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, Верховний Суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій в цій частині - без змін.
В обґрунтування доводів касаційної скарги представник позивачів також покликається на те, що під час розгляду справи у суді першої інстанції позивач ОСОБА_2 помер, однак такі обставини судами попередніх інстанцій залишені без належної оцінки.
Відповідно до пункту 4 статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.
Аналізуючи зміст наведеної статті Верховний Суд неодноразово робив висновок про те, що предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.
Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 30.10.2018 у справі № 522/19647/17, від 13.03.2019 у справі №484/3648/16-а, а також в ухвалах від 23.10.2018 у справі № 805/529/17-а, від 20.12.2021 у справі №П/811/3334/15, від 26.11.2025 у справі №240/30982/22, від 05.05.2022 у справі №520/10496/2020.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі у разі, зокрема, смерті фізичної особи, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 328 цього Кодексу.
За таких обставин, враховуючи визначені частиною 2 статті 341 КАС України обмеження щодо встановлення судом касаційної інстанції обставин справи, судові рішення в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції для встановлення в цій частині фактичних обставин на предмет наявності підстав для закриття провадження у справі в цій частині. 
Керуючись статтями 345, 349, 350, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2026 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2026 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 скасувати і в цій частині адміністративну справу №120/14946/24 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
В іншій частині рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2026 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2026 в адміністративній справі №120/14946/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді:
О.П. Стародуб

Я.О. Берназюк

В.М. Кравчук